Režie:
John Erick DowdleScénář:
John Erick DowdleKamera:
Shawn DufraineHudba:
Keefus CianciaHrají:
Stacy Chbosky, Ben Messmer, Samantha Robson, Ron Harper, Scott Beehner, Amy Lyndon, Tracy Miller, Oto Brezina, Henry Dittman, Todd Cahoon, Chip Godwin (více)Obsahy(1)
V opuštěném domě naleznou detektivové stovky videokazet, zachycujících mučení a vraždy obětí neznámého, výjimečně sadistického únosce a masového vraha… (POMO)
Recenze (235)
No rozhodně mají pásky potenciál. Čemu ale nerozumím, co chtěl autor říci těmi nekvalitními rozmazanými záběry? Že geniální vrah, který dokáže motat hlavu desítkám policistů, nedokáže natočit jednoduché video? Nebo že vrah ulítává na rozmazaných, zvlněných, zelených záznamech svých vražd? Dokumentární kamera hraje v posledních pěti letech ve filmech velkou roli, ale má spoustu odpůrců. Nevidím důvod proč tyto odpůrce ještě zbytečně provokovat nekvalitou už tak dost nepřehledných záběrů. 55% ()
Pásky z Poughkeepsie se mi svého času nějakým záhadným způsobem vyhnuly, TOPka mi navíc poměrně důrazně říkala, že jako nic moc, takže jsem ani neměl chuť ten rest dohánět. Chyba! Dostalo se mi zajímavého filmového zážitku, a ačkoli jsem měl zpočátku docela rozporuplné pocity (moc kecání okolo...), nakonec jsem spokojený. Záběry handy kamery jsou ještě mnohem více "nekvalitnější" než třeba u RECu, no o to realističtější a intenzivnější. Myslet si, že je to opravdový dokument a skutečné záběry (zvlášť ten poslední rozhovor...), měl bych z toho slušnou depresi. ()
Objektivně možná skvělý pseudo-dokument, jemuž není problém věřit zobrazené, subjektivně nijak nevýživná záležitost. Hlavně proto, že mě v poslední době tyhle sadistické hrátky různých magorů nechávají v mírné apatii. Není tam strach, ani napětí, jen pár rozmazaných záběrů na trpící ženy, což mě docela míjí. Dowdle umí (řemeslně) líp. ()
Zazivala som pravy a nefalsovany strach... Uz len kvoli tomu, ako velmi neprijemny ten film bol a ako velmi realny by mohol byt, kedze sa po svete louda kopec takychto zmatkov... ()
Mhmm. Poslední dobou lačním po hororech. Nejdřív to bylo Saw VI, pak Paranormal Activity, Pokoj 1408 a teď The Poughkeepsie Tapes. Pseudodokument o sériovém vrahovi se vleče a věčné prostřihy mezi strojenými a trapně působícími rozhovory a mezi "autentickými" páskami, na kterých není poznat, jestli to v záběru je noha nebo nacistická armáda, nejsou nikterak působivé. Vizuálně, zvukově, technicky... Přesto je tu něco, co se dostane pod kůži. Myšlenka, že i když je tohle fikce, že zrovna teď tam venku někdo takový je a zrovna teď mučí nebo vraždí bezbrannou nevinnou lidskou bytost. Po troše úvahy tedy zvyšuji ze dvou na tři. ()
Pokud si divák před zhlédnutím nepřečte, že to není podle pravdivých událostí (oops), užije si to mnohem víc. Nápad moc pěkný, rozhodně to mělo potenciál - ale to by Dowdle nesměl jít cestou televizního zpracování á la odpolední dokument na ČT2 (i když to mělo na druhou stranu taky něco do sebe). No i tak jsem se bavila, jen škoda, že mučeníčka, plány na přepadávání a vztah poukepsáka s jeho dvorní dámou nebyly zdokumentovány trochu detailněji. Ale tak nakonec jim to přece jen vyšlo a já byla celá dojatá :´ ) ()
69% Jsem víceméně spokojený ! Šokující, Intenzivní, Mrazivé a Zajímavé ! ()
Na zvolenou formu je to příliš dlouhé, na potřebný efekt zase umírněné, i když se mi líbí nápad a z velké většiny i zpracování. Ale sakra, když už točím "dokument" o brutálním masovém vrahovi, proč to dělat tak, aby se mohl vysílat od šesti na ČT1, těsně před večerníčkem? ()
Našťastie, dokumentárny štýl si tvorcovia múdro ponechali až do samého konca. Pretože napriek hrôzostrašnej téme sériového vraha je ich príbeh po stránke scenára neoriginálny a v podobe „normálnej“ hranej kriminálky by nemal šancu šokovať. Snímka na 80% mala našliapnuté, no čím menej sledujeme „chladných expertov s nezaujatými tvárami“ a čím viac sledujeme to, ako vrah unáša obete a následne ich mučí a zabíja, tým je to paradoxne slabšie. Už to nemá údernosť „chladných expertov s nezaujatými tvárami“. Napriek tomu to stále má niečo do seba. Zapôsobil na mňa istý zvrat, ktorý nastal po asi hodine, aj koniec s „bábikou“ Cheryl Dempseyovou. To bol ale zároveň jediný okamih filmu, kedy som si hovoril, že kvalitnejší herec by to zahral lepšie. Vždy je to trápne, keď sa netalentovaná amatérka pokúša o herecký výkon. ()
Poměrně zajímavě pojatý serial killer film. Nejedná se o klasický, sehraný příběh fiktivního či skutečného vraha (ač částečně se ze skutečnosti čerpalo), nýbrž o snímek složený z interview s lidmi zúčastněnými v letitém vyšetřovacím procesu a hlavně, útržků z bezpočtu videopásek nalezených u samotného vraha doma. To vše koncipováno do jakoby skutečného dokumentu o opravdovém případu. Sám vrah, 'duševně chorý Ed', začíná únosem a znásilněním malé osmileté holčičky a pak už jen vychytrale zabíjí, zabíjí, zabíjí na mnoho různých způsobů, mnoho různých místech, tak aby své dopadení co nejvíce zkomplikoval. Takže toto samotné dokumentární pojetí beru za plus. Škoda, že zhruba dvěma třetinám filmu chybí spád - dojde na kvalitní momenty, ale i chvíle nudy. Třetina poslední konečně nabere na obrátkách (zvlášť vygumování a pobláznění oběti k obrazu svému), ale ani ona nezabránila tomu, že to pro mě nakonec jako celek vyšlo malinko bezpohlavně. Jako diváka 'snuff' série AUGUST UNDERGROUND a unikátního MURDER-SET-PIECES to na mě až tak nezapůsobilo, totiž jak amatérských kamer, tak různých brutalit a prasáren (pravda, které tady prim nehrají) spojených s vraždící lidskou zrůdou, tak samotných profilů těchto lidí už jsem si užil dost. POUGHKEEPSIE TAPES mě tedy nezaujalo tolik, kolik si myslím, že nebýt toho všeho zaujmout mohlo. Ale přeci jen se mi líbilo a jen tak mi z mozku nevyšumí. A jestliže si z toho máme neco odnést, jedná se podle mě o uvědomění si 1) jak ošemetný může být lov na sériového vraha, 2) jak lehké může být pro určité lidi zabíjet, 3) kolik takových lidí zůstane nedopadeno. (P.S. pozor, malý bonus po závěrečných titulcích) ()
Trochu "poučen" z předělávky Dowdleyho "REC" - Quarantine (2008), jsem si pustil tento film, o kterém jsem si myslel, jak mi sedne v rámci mého filmového založení ... No bohužel se tak nestalo. Je to pro mne zklamání. On už ten Quarantine mi jaksi napověděl, že režisér si rád hraje s handy-kamerou a tahle jeho prvotina měla být jako co?? Marně se zabývám, co mi film nabídl a dal... ? Téměř nic. Tak horror to jednoznačně není, exploitation možná v rámci těch několika handy-cam záběrů, které mne neuvěřitelně štvaly a nic na nich vlastně nebylo. Nebo prostě slepnu, ale já tam nic neviděl, všechno šlo mimo kameru, zašuměný, černobílý ... Takže žádná "jatka" se nekonala (ne že bych je vyžadoval!! ale podle komentářů jsem je čekal ...). Kdyby tam nebyly ty scény s kamerou tak jsem i spokojenější, ale když si je odmyslím, tak dostanu co? Dokument? Nikoliv. Pseudodokument? ... Možná, ale k čemu to všechno. Nic z filmu není pravda. Všechno je to výmysl, touha po senzaci, šokování diváka, touha po zdrcující originalitě ... nic víc. Film se zakládá jen na pár základních skutečných událostech, ale ty mne nezajímají. Nastudoval jsem stohy literatury o sériových vrazích a s některými jsem měl i tu čest si popovídat, takže se v tématu trochu vyznám. To co mi "dokument" nabízel byla prostě jen snůška keců typu "bububu!", tak strašné věci ten člověk konal! Ale jaké? ... "To se nedá ani říct!" - tak co z toho ... Takže člověk kouká na něco co by kdyby a je mu vnucován pocit reality. Na tyto filmy jsem už pomalu alergický, máme jich tu za historii víc ... Např.: Cannibal Holocaust (1980), Men behind the Sun (1988), Nanking Massacre (1995) plus skoro každý horror o vrazích od prvního Texasského masakru (1974) se samozřejmě zakládá na skutečných událostech ... Mě ani tak nevadí ty filmy, ale ať z nich proboha tvůrcové nedělají to, co nejsou a neblbnou nám hlavu ... Každopádně musím ocenit špičkovou atmosféru, zapůsobila i na mě, varovný význam pro každého z nás a ukázku, jak se dá člověku vymýt mozek, když mu vezmeme vše a dáme jen bolest (ale toto mnohem lépe zpracoval čistý horror-explotaition Broken (2006))... Nevěřte tomu, všechno je jinak ... ()
Velice přesvědčivé. Normálně bych řekl, že jsem shlédl skutečný dokument, vypovídající o řádění úchylné (nemocné) bestie, doplněný o originální záznamy trýznění a vražd. Filmem se prolínají výpovědi policejních důstojníků a analytiků a sestřihy z nalezených videokazet, které jsou svým obsahem doopravdy mrazivé a atmosféra z nich sálající mi pevně zaškrcovala průdušnici. Vrah si mučení svých obětí přímo natáčel a vrcholem jest scéna pomalého zabijákova připlížení se do záběru po čtyřech s nasazenou ohavnou maskou a ... drsný! Možná těch komentářů zainteresovaných mohlo být o něco méně, ale i tak je tu zneklidňujících momentů dost. Tíživá hudba, přiměřená stopáž, výborná hand-camera. John Erick Dowdle se parádně rozjel a tak mi nezbývá než se těšit na jeho remake [Rec]u. P.s.: jak uvádí wikipedie, v 90. letech řádil v městečku Poughkeepsie a přilehlém okolí skutečně šílený vrah, známý jako Řezník z Water Street. Zároveň nás zdroj informuje, že film nezobrazuje jeho skutečné počiny. Alespoň doufám. ()
Další z rádoby "dokumentů" má na svědomí John Erick Dowdle (Quarantine). Film je o nalezených páskách šíleného a mimořádně sadistického vraha, který si své hrůzné činy natáčel. Vloupával se do bytů svých obětí, unášel děti a trýznil ženy, z kterých se pak staly poslušné ovečky. Výpovědi všemožných svědků, psychologů a policistů umocňují autentický pocit z tohoto neskutečně mrazivého snímku. Hlavně konec se mnou otřásl. Přestože krve a vnitřností moc neuvidíte, je Poughkeepsie Tapes díky syrové kameře opravdu zajímavá podívaná. ()
Morbidní záležitost. Dnes už klasika, kterou si velice rád pouštím. ()
Můj největší horrorový zážitek za poslední rok. ()
Geniální, nemam slov, osobně mi vadí máloco, snesu skoro všechno, ba co víc, většinou to se mnou téměř nehne, ale tahle dokumentární studie a krok po kroku odhalování činů sériovýho vraha za pomocí odborníků, jeho vlastních videonahrávek a rozhovorů na mě opravdu zapůsobila a ta silná autentičnost mě na závěr doslova semlela. Tohle je jen pro otrlý a neměl by na to koukat nikdo psychicky nevyrovnanej a labilnější ()
Šílená blbina, která nefunguje ani jako horor, ani jako dokument a bohužel se jí v žádném případě nedaří působit ani jako věrohodné složení psychologického profilu neznámého pachatele. Největším problémem je ale slabá, velmi slabá, funkčnost tohoto snímku jako celku. Hororová home made pasáž je kamerovější než kamerová, nepřesvědčivě vyprávěná, příliš skoková a zcela selhávající ve spoustě momentů. Dokumentární rovina slouží jen jako hloupá klička, kterou se tvůrci snaží vysvětlit co že to právě ukázali. Ačkoli se tyto dvě části vzájemně podpírají, nijak se nedoplňují a nejsou ani příliš soudržné. Nejzajímavější částí tohoto pseudofilmu tak zůstává závěr, kdy nebezpečí nepominulo, ale pouze se přesunulo, přičemž zanechalo zcela nezpochybnitelný otisk na svém původním působišti. Konceptuálně slušný film, který však působí příliš uspěchaným dojmem. ()
Psychopatický sadista s nekrofilními sklony chce do soutěže k Edovi Hrubešovi a jeho pronásledovatelé se brodí v lepkavém mixu odporu a obdivu.. V rámci hororového pseudo-dokumentu, žánru, co je s originalitou již delší dobu na štíru, docela ucházející a to především zásluhou depresivní hudby, temných zvuků a zlověstného hučení (věřím, že při submisivních scénách bylo i v některých diváckých klaccích), či hrstky scén, které těžily z napětí (prodavačky sušenek, sprcha) a burleskní podivnosti (ptačí maska, příchod po čtyřech). Do budoucna to chce pro oživení nějakou interaktivitu ve stylu Rozpaků kuchaře Svatopluka, ať si divák může zvolit, jestli klitoris ustřihnout manikurními nůžkami nebo těma na živý plot.. ()
Ačkoliv by se pár vad na kráse realističnosti našlo (nikoliv v případě titulních nahrávek), debut je to ve svém žánru nápaditý, pozvolna vygradovaný a především na mnoha místech sugestivně zachycující důsledky těch nejzvrhlejších lidských pohnutek. ()
Hraný dokument s prvkami horroru - nevšedná kombinácia, ktorá mohla dopadnúť oveľa horšie, no keď sa na to pozriem spätne, tak sa z toho dalo vycucať oveľa viac. Malo to šťavu a nápad, krorého koncept sa mi zo začiatku dosť pozdával, ale chýbal tomu lepší príbeh, niečo údernejšie, čím by ma tvorcovia presvedčili o lepšej tvorivej predstavivosti, pretože od polovice filmu akoby len nechali plynúť to, čo na začiatku rozbehli a na nič viac sa už nezmohli. Pomerne komické mi prišla aj práca s (autentickou) kamerou, kde všetko podstatné sa udialo mimo záber a tak sme boli ukrátení o to hlavné - horrorové. Atmosféra to ale celkom zachraňovala, takže všeho-všudy taký poctivý priemer. 55%. ()
Reklama