Režie:
Joseph LoseyScénář:
Harold PinterKamera:
Douglas SlocombeHudba:
John DankworthHrají:
Dirk Bogarde, James Fox, Sarah Miles, Wendy Craig, Catherine Lacey, Patrick Magee, Harold Pinter, John Dankworth, Richard Vernon, Gerry Duggan, Aileen Lewis (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Dobře situovaný stavitel Tony (James Fox) si po návratu z projektu v jihoamerické džungli najímá do svého londýnského domu sluhu. Hugo Barrett (Dirk Bogarde) se zdá být pro tuto práci ideální, má dobré reference, dlouholetou praxi se službou u několika členů Sněmovny Lordů, nechybí mu ani profesionální vystupování. Barrettova přítomnost v domě se nicméně nezamlouvá Susan, která svého snoubence Tonyho přemlouvá, aby se nepohodlného sluhy zbavil. Barrettova pozice je však už natolik silná, že si dovolí do domu nastěhovat i svou sestru Veru (Sarah Miles). Jeho důmyslný plán tak pokračuje… (dopitak)
(více)Videa (2)
Recenze (40)
Komentář obsahuje spoilery. Až do osmdesáté minuty jasných pět, zbytek za dva. Řemeslně naprosto precizně natočený film, s velmi působivou hudbou (vzpomeňte na sílu fagotu ve Slavnostech sněženek) táhnoucí se napříč celým dějem, s vynalézavou kamerou (skvělé záběry v zrcadle, vlastně už první nájezd kamery ve scéně, kdy Barrett vstupuje do domu a přichází ke schodišti, je úžasný). Příběh, který však selhává v tom nejdůležitějším - režisér nepochopitelně odmítl rozvinout divákovi Barrettovu manipulativnost, z hospodského odprošování jsme najednou v situaci, kdy si někdejší přísný pán a jeho gentlemanský sluha tykají, hrají na schovávanou a hází po sobě tenisákem. Jistě, stopáž filmu je i tak už na pokraji únosnosti, ten rychlý a nevysvětlený posun však tohle jinak mistrovské dílo sráží do kolen.___Kolega Ony je vedle jak ta jedle, zmiňovaný dialog je sice skutečně banální a nudný, je však ve filmu naprosto ojedinělý a především má své logické vysvětlení, byl použit jako generalizace (nebo chcete-li, malá ochutnávka z) „povinné“ snobské návštěvy.___ Dirk Bogarde, to je sluha profesionál, Sarah Miles pak neodolatelná svůdnice („Bože, jaké je tu horko..“), do třetice James Fox (který mi silně připomíná našeho Jaromíra Noska, prototyp slizouna) jako namyšlený, ale férový pán. Edit 22.11. 2014: Viděno v dabingu, a dojmy z filmu stejné. Skvělé svícení, vynalézavá kamera, působící hudba. Konec slušně řečeno zazděný. A výborní Etzler, Trojan a Zedníčková v hlavních rolích. ()
Veľmi šikovne vystavaný príbeh o sluhovi, ktorý v úvode pôsobí ako ten najzodpovednejší človek pod slnkom. Ten istý sluha sa však po prijatí do služby mení rýchlosťou svetla na človeka, ktorý má všetko dokonale naplánované...Komornosť snímku neprekáža, naopak si myslím, že je jednou z predností filmu, rovnako ako čiernobiela farba. Charaktery a psychológia postáv je dobre prepracovaná a malé osobné súboje medzi pánom domu a sluhom film spoľahlivo poháňajú. Posledná tretina filmu, kde už nieje veľmi jasné, kto je pán a kto sluha snímok výborne uzatvára. 80%. ()
V podstatě se můj názor blíží "dopitakovu", jen jsem zřejmě ještě přísnější. Kamera snímku je strhující, všímavá, ostražitá, plynule proměnlivá, herci jsou krásní, s mnohovrstevnatými gesty, postoji, pohledy, mimikou, hudba je podmanivá a výmluvná, a celý film drží kompaktně pohromadě alespoň tím, že nálada v něm je v každé scéně napjatá, jitřivá, víceznačná, ovzduší je konstantně naplněno podezřívavostí a nejistotou, a to mezi všemi postavami bez výjimky: vyberte si kteroukoli dvojici ze čtyř hlavních postav, a rozvine se Vám mezi nimi celá škála nejasností, tušených možných sympatií i antipatií, ale jisti si nebudete ničím – jste svědky jejich střetávání, ale důvody, pozadí ani minulost neznáte. Stejného (a z podstaty věci mnohem silnějšího) efektu by se však dalo dosáhnout, i kdyby se děj vyvíjel logičtěji, plynuleji, bez tolika zásadně nesoudržných přeryvů a skokových proměn v psychice postav a vzájemném vývoji jejich vztahů. Ke konci to už skutečně unavuje a rozptyluje, jak se ony diskrepance sčítají, i ta zmíněná (a vskutku působivá) scéna svádění se zdá méně mocná pro svůj křiklavý a nečekaný nástup, a závěrečná dekadentní pasáž působí pak svým nezapojením jako už extrémně přitažená za vlasy. Po shlédnutí Vám nicméně zůstanou do paměti vypáleny silné obrazy jednotlivých scén, kolem žaludku se rozhostí stísněnost z jejich nepochybně neklidné atmosféry i brilantně nasnímané krásy – jenom Vám budou tanout na mysli izolované obrazy, jako byste prošli spíše čarovnou galerijní výstavou než viděli lineárně se odvíjející film. Silnou působivost tomuto snímku nelze upřít. Jsou to tedy čtyři z pěti za svébytnost, u níž je pozoruhodná i její dysfunkčnost. ()
Moc roztomilé byly záběry ulic a dost dobré scény na schodišti. Ale nějak nevím, co s postavami, které se jen válejí a plkají o všem možném, jen jako by si dávaly pozor, aby to nebylo něco smysluplného nebo nedejbože důležitého. "Žijí tam Pončové." "Pončové? To jsou lidi?" "Jasně, kovbojové." "Já myslela, že pončo je ten hadr s dírou na hlavu." "Kdepak, to je pláštěnka, miláčku." Místy se mi zdálo, že to není úplně špatná cesta, protože film mě kupodivu nenudil a příjemně plynul. Dialogy, právě tím, že jsou o ničem, působí sympaticky. Ale stejně mě to nějak nenaplnilo. Příště si to zkusím dát jako komedii. ()
Zajímavý film, který se nevyvíjí tak, jak byste si mysleli. Nejprve to vypadá, že to bude možná i komedie o tom, jak bude sluha pomáhat pánovi, ale hodně rychle se to mění v thriller, kdy nevíte, co od sluhy všechno čekat. Ale ani tohle není něco, co by vám snímek skutečně dal, protože tohle je mnohem existenciálnější. Má to potenciál, abyste v tom po každém zhlédnutí objevili něco nového. ()
Reklama