Režie:
Joseph LoseyScénář:
Harold PinterKamera:
Douglas SlocombeHudba:
John DankworthHrají:
Dirk Bogarde, James Fox, Sarah Miles, Wendy Craig, Catherine Lacey, Patrick Magee, Harold Pinter, John Dankworth, Richard Vernon, Gerry Duggan, Aileen Lewis (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Dobře situovaný stavitel Tony (James Fox) si po návratu z projektu v jihoamerické džungli najímá do svého londýnského domu sluhu. Hugo Barrett (Dirk Bogarde) se zdá být pro tuto práci ideální, má dobré reference, dlouholetou praxi se službou u několika členů Sněmovny Lordů, nechybí mu ani profesionální vystupování. Barrettova přítomnost v domě se nicméně nezamlouvá Susan, která svého snoubence Tonyho přemlouvá, aby se nepohodlného sluhy zbavil. Barrettova pozice je však už natolik silná, že si dovolí do domu nastěhovat i svou sestru Veru (Sarah Miles). Jeho důmyslný plán tak pokračuje… (dopitak)
(více)Recenze (40)
Zlatý Lev - výběr ()
Cheyne napsal asi zhruba totéž jak jsem to vnímala já. Výborné drama s pošramoceným závěrem...……. ()
(1001) Vždycky jsem strašně ráda, když objevím nějaký takovýhle film, protože mám hlavně dojem, že je to pomalu umírající žánr nejen z toho hlediska, že by to tvůrci nechtěli zkusit, začínám mít velkou obavu, že by to už ani neuměli. A já chci, aby to uměli! A já to chci umět! ()
Sluha představuje kus poctivé práce na poli psychologického dramatu, výborné herectví, velmi dobře nasnímané scény, jenže celek nefunguje tak, jak by člověk předpokládal právě pro to, co ve svém komentáři popsala JitkaCardova. Zkrátka a dobře, scénář v sobě obsahuje nedodělky a postavy prochází podivnými psychologickými zvraty a postavy ve vývoji stejně podivnými divokými skoky. Je to tak 3,5*, tentokrát se přikloním k nižšímu hodnocení. Celkový dojem: 65 %. ()
V podstatě se můj názor blíží "dopitakovu", jen jsem zřejmě ještě přísnější. Kamera snímku je strhující, všímavá, ostražitá, plynule proměnlivá, herci jsou krásní, s mnohovrstevnatými gesty, postoji, pohledy, mimikou, hudba je podmanivá a výmluvná, a celý film drží kompaktně pohromadě alespoň tím, že nálada v něm je v každé scéně napjatá, jitřivá, víceznačná, ovzduší je konstantně naplněno podezřívavostí a nejistotou, a to mezi všemi postavami bez výjimky: vyberte si kteroukoli dvojici ze čtyř hlavních postav, a rozvine se Vám mezi nimi celá škála nejasností, tušených možných sympatií i antipatií, ale jisti si nebudete ničím – jste svědky jejich střetávání, ale důvody, pozadí ani minulost neznáte. Stejného (a z podstaty věci mnohem silnějšího) efektu by se však dalo dosáhnout, i kdyby se děj vyvíjel logičtěji, plynuleji, bez tolika zásadně nesoudržných přeryvů a skokových proměn v psychice postav a vzájemném vývoji jejich vztahů. Ke konci to už skutečně unavuje a rozptyluje, jak se ony diskrepance sčítají, i ta zmíněná (a vskutku působivá) scéna svádění se zdá méně mocná pro svůj křiklavý a nečekaný nástup, a závěrečná dekadentní pasáž působí pak svým nezapojením jako už extrémně přitažená za vlasy. Po shlédnutí Vám nicméně zůstanou do paměti vypáleny silné obrazy jednotlivých scén, kolem žaludku se rozhostí stísněnost z jejich nepochybně neklidné atmosféry i brilantně nasnímané krásy – jenom Vám budou tanout na mysli izolované obrazy, jako byste prošli spíše čarovnou galerijní výstavou než viděli lineárně se odvíjející film. Silnou působivost tomuto snímku nelze upřít. Jsou to tedy čtyři z pěti za svébytnost, u níž je pozoruhodná i její dysfunkčnost. ()
Slúžim, slúžiš, slúžime. V každom sluhovi kus pána. Pretože len oni dvaja majú rovnako intímny prístup všade. Nakoľko podriadený vzťah je z hľadiska prirodzeno právnej teórie rovnosti všetkých prirodzene neprirodzený, každý otrok sa snaží zachytiť odlesk trblietavej nádhery toho, pre koho pracuje. Záleží len na jeho šikovnosti a vynaliezavosti, koľko sa komu podarí uchmatnúť z vládcovho bohatstva, moci a manierov., a ako dlho to vydrží. Losey v dômyselne zrežírovanom príbehu ukazuje pána, ktorý sa spočiatku snaží udržať hru v medziach rozkazovačne poslúchacích konvencií. No klinec do hlavičky udrie jeho frajerka, keď lakonicky skonštatuje: "Ty si tak lenivý." A ozaj - developer, ktorý sa dá nahovoriť na megalomanský projekt v Brazílii, extra pracovitosťou ani záujmom oň nevyniká. Vyvolenej srdca manželstvo síce sľúbi , no nekoná. Po tom, čo osirie jeho príbytok, nie je schopný sa postarať ani o jednoduchý poriadok. Prirodzene siahne po prosiacej ruke sluhu, ktorý už raz zradil. V skutočnosti ho potrebuje ako soľ. Úlohu zohráva i explicitne nevyslovená, no v náznakoch zrejmá, mužská erotická príťažlivosť. Je potom celkom prirodzené, že z kašírovanej pokryteckej hry sa stane to, po čom slabošský aristokrat v skutočnosti vždy túžil - nikdy sa nekončiaci dekadentne opilecký žúr. ()
Film na který jen tak nezapomenu. V ději dochází ke dvěma zásadním zvratům v důsledku nějaké události. V první třetině jsou rozdané role - pán se chová jako pán, dává příkazy, vyžaduje, sluha posluhuje, poslouchá. Je patrné napětí mezi přítelkyní Tonyho Susan a jeho sluhou. Jí se Hugo nepozdává a staví ho do přímé konfrontace. V druhé třetině dochází ke zvratu, pán je sesazen ze své pozice, ukazuje se jeho zranitelnost, nezvládá každodenní starosti o sebe a o dům, poznává, že se bez pomoci neobejde. Sluha přestává být pouhým sluhou, stane se jakýmsi kumápnem, který určuje pravidla. Samotný závěr filmu je vyhrocením přechozích konfrontací, postavy jsou odhalené bez příkras, nkdo nezůstává ve své původní roli, je odhalená vnitřní destrukce všech zúčastněných. Nový český dabing (Etzler, Zedníčková, Trojan) ()
Veľmi šikovne vystavaný príbeh o sluhovi, ktorý v úvode pôsobí ako ten najzodpovednejší človek pod slnkom. Ten istý sluha sa však po prijatí do služby mení rýchlosťou svetla na človeka, ktorý má všetko dokonale naplánované...Komornosť snímku neprekáža, naopak si myslím, že je jednou z predností filmu, rovnako ako čiernobiela farba. Charaktery a psychológia postáv je dobre prepracovaná a malé osobné súboje medzi pánom domu a sluhom film spoľahlivo poháňajú. Posledná tretina filmu, kde už nieje veľmi jasné, kto je pán a kto sluha snímok výborne uzatvára. 80%. ()
Moc roztomilé byly záběry ulic a dost dobré scény na schodišti. Ale nějak nevím, co s postavami, které se jen válejí a plkají o všem možném, jen jako by si dávaly pozor, aby to nebylo něco smysluplného nebo nedejbože důležitého. "Žijí tam Pončové." "Pončové? To jsou lidi?" "Jasně, kovbojové." "Já myslela, že pončo je ten hadr s dírou na hlavu." "Kdepak, to je pláštěnka, miláčku." Místy se mi zdálo, že to není úplně špatná cesta, protože film mě kupodivu nenudil a příjemně plynul. Dialogy, právě tím, že jsou o ničem, působí sympaticky. Ale stejně mě to nějak nenaplnilo. Příště si to zkusím dát jako komedii. ()
Zpočátku velmi zajímavé drama, slibně rozjeté, perfektní herecké výkony, atmosféra, námět, hudba,... vše nasvědčovalo 4-5*, ovšem závěrečná půlhodinka? Katastrofa. Může být někdo tak naivní a blbý? To snad ani ne. Konec zkazil jinak solidní dojem. Nebo jsem to jen nepochopil správně? :) ()
Propracované dialogy u tohoto silného psychologického snímku však nezaručí jeho kvalitu, když nejsou odehrany správnými herci, uměl bych si představit lepší obsazení.. ()
Je to síce otrepané klišé, ale aj film Sluha sa rozbieha veľmi zvoľna. Tušíme, že niečo nie je v poriadku a zároveň sa bojíme, že skrytá hrozba sa prejaví vo forme otrepaných klišé amerických filmov, ktoré však vznikli oveľa neskôr. Losey je ale nesmierne precízny v komponovaní záberov, vo forme dialógov, v budovaní napätia, ale najmä v nie tak úplnej predvídateľnosti deja. Je to jednoducho natočené veľmi inteligentne a s veľkým zmyslom pre detail, rôzne akcenty a film môžeme s kľudným svedomím nazvať psychologicky dôveryhodným. Veľkým plusom je atmosféra mesta, ktorú cítime aj napriek tomu, že z domu takmer nevyjdeme. ()
Nahlížení do světa těchto artových filmů bývá pro mne často obrovskou houpačkou, některé podobné kousky mne úplně nadchnou, vyvolají silné emoce, jiné i přes své nesporné silné kvality spíše minou. U Sluhy jsem v poslední půlhodince už doslova trpěl, těžko se mi hledá odpověď, proč. Film jsem před nedávnem po zhlédnutí prvních minut odložil pro rozpoložení na daný styl, díval se úplně v klidu odpočinutý, v případě nutnosti udělal i přestávku. Zpočátku mne film hodně zaujal, už od prvních minut začal přinášet podivně depresivní náladu, ale dostával mne do očekávání, jak se načrtlé vztahy vyvinou. Občas jsem byl trochu otráven z poněkud monotónní formy ve znamení dusivé atmosféry na prostorách jednoho pokoje, ale definitivně to zazdila úplná destrukce všech postav spějící k závěrečnému dění, kdy se skoro ze všech přítomných stávala jakási podivná monstra a celé to začlo nabírat na surrealistických obrátkách. Ač mne povětšinu času zaujala minimálně osobitá experimentální kamera, za cca poslední půlhodinu (a mé dojmy z ní) nakonec musím jít s hodnocením ještě níž, než jsem předpokládal. S Josephem Loseyem jsme se ve finále totálně minuli. 45% ()
Komentář obsahuje spoilery. Až do osmdesáté minuty jasných pět, zbytek za dva. Řemeslně naprosto precizně natočený film, s velmi působivou hudbou (vzpomeňte na sílu fagotu ve Slavnostech sněženek) táhnoucí se napříč celým dějem, s vynalézavou kamerou (skvělé záběry v zrcadle, vlastně už první nájezd kamery ve scéně, kdy Barrett vstupuje do domu a přichází ke schodišti, je úžasný). Příběh, který však selhává v tom nejdůležitějším - režisér nepochopitelně odmítl rozvinout divákovi Barrettovu manipulativnost, z hospodského odprošování jsme najednou v situaci, kdy si někdejší přísný pán a jeho gentlemanský sluha tykají, hrají na schovávanou a hází po sobě tenisákem. Jistě, stopáž filmu je i tak už na pokraji únosnosti, ten rychlý a nevysvětlený posun však tohle jinak mistrovské dílo sráží do kolen.___Kolega Ony je vedle jak ta jedle, zmiňovaný dialog je sice skutečně banální a nudný, je však ve filmu naprosto ojedinělý a především má své logické vysvětlení, byl použit jako generalizace (nebo chcete-li, malá ochutnávka z) „povinné“ snobské návštěvy.___ Dirk Bogarde, to je sluha profesionál, Sarah Miles pak neodolatelná svůdnice („Bože, jaké je tu horko..“), do třetice James Fox (který mi silně připomíná našeho Jaromíra Noska, prototyp slizouna) jako namyšlený, ale férový pán. Edit 22.11. 2014: Viděno v dabingu, a dojmy z filmu stejné. Skvělé svícení, vynalézavá kamera, působící hudba. Konec slušně řečeno zazděný. A výborní Etzler, Trojan a Zedníčková v hlavních rolích. ()
Perfektná, geniálna, dokonalá, progresívna čierno - biela kamera, kameramana Douglasa Slocombea, a to je úplne TO NAJ, čo by som skonštatoval, zhodnotil, pochválil na tomto, dosť znepokojivom snímku o všestrannej manipulácii človeka človekom. Všimol som si, že nezainteresovaní okoloidúci občania, sem - tam pozreli do kamery, lebo nemali tušenia, čo sa deje. Fox a Bogarde, si vymenia úlohy, najprv pán a sluha, po čase naopak, sluha a pán, Tony si mal dobre premyslieť myšlienku vzatia Barretta do pracovného pomeru komorníka, lebo tento človek kuje veľké plány, ako ho zdecimovať, podviesť, oklamať, nastražiť naň svoju pôvabnú sestru, ktorá je v skutočnosti, jeho snúbenicou, o to prekvapivejšie sa všetko začína vyvíjať v jeho neprospech, že sa stáva poslušným barančekom, ktorý si necháva dobrovoľne vymývať mozgy. Škoda, že Patrick Magee sa v snímku len na pár scén, sotva mihol, ale aj tak by tu preňho nebolo miesta, vo filme na to stačia traja, štyria, aby bol divák totálne opantaný výnimočnými hereckými výkonmi, kamerou, scenárom a réžiou. A práve z hereckého zoznamu vyzdvihujem najmä Dirka Bogarda, ktorý je vo svojej role Huga Barretta maximálne presvedčivý, strhujúci, prefíkaný ako líška, zároveň vo vnútri je slizký a hnusný, na pohľad by ste mu nepovedali, že by vás opil rožkom. Pozor si treba dávať na extra milých ľudí, z ktorých sa vykľujú... ()
"Možná je sluha, ale pořád ještě člověk.." ()
Jeden z filmov, v ktorom sa z počiatku nenápadné indivíduum, stáva pánom situácie a života toho druhého. Nejde ale o thrillerovú záležitosť, ale o konverzačku v duchu anglickej školy. Pre mňa nuda obsahová, ale príjemné formálne potešenie. ()
Výborné psychologické drama, které by se mohlo jmenovat Tonyho slabost či úplně obyčejně Destrukce, aniž bych měla v úmyslu cokoli prozrazovat. Herecky úžasné, krásně natočené, hudba podmanivá. Tuším, že zamilovanost/láska je mocná čarodějka a nevybírá si, komu zrovna přerovná život od základů, stejně tak alkohol, kdo mu propadne, míří do pekel. Působivá záležitost po všech stránkách. ()
Mrazivé drama o sluhovi, který se z pokorného a úslušného mění v monstrum. Film je velmi decentní, není to nerealistický příběh, nejsou v něm žádné příšery, jaké v podobných filmech známe z americké produkce. Ano, mohlo se to stát. Ze sebevědomého a trochu arogantního stavitele Tonyho se postupně stává troska. Vítězí bezohledný a vypočítavý Hugo Barrett. ()
Reklama