Režie:
Franco ZeffirelliKamera:
Oswald MorrisHudba:
Nino RotaHrají:
Elizabeth Taylor, Richard Burton, Cyril Cusack, Michael Hordern, Alfred Lynch, Alan Webb, Victor Spinetti, Roy Holder, Mark Dignam, Bice Valori (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Kateřina je hubatá, tvrdohlavá a zlá. Nemá nápadníky, a proto ji chce otec vyvdat dřív než druhou dceru. Nakonec se ale i pro Kateřinu najde ženich, který se brzy postará, aby jeho žena začala zpívat docela jinou písničku... Hned po příjezdu do Padovy v doprovodu svého sluhy Trania si mladý šlechtic Lucenzio všimne krásné plavovlasé dívky, do níž se okamžitě zamiluje. Brzy se má dozvědět, že jejím otcem je bohatý padovský kupec Baptista Minola, který má ale ještě starší dceru Kateřinu. Na rozdíl od půvabné, milé a poslušné Blanky je Kateřina hubatá, nezvladatelná a zlá. Svou sestru dokonce bije a otec je na ni příliš slabý. Není tedy divu, že Blanka nemá o nápadníky nouzi – současně se jí dvoří mladý Hortenzio i starý Gremio –, zatímco před Kateřinou každý raději utíká. Baptista se tedy rozhodne, že mladší Blanku provdá, teprve až se mu podaří dostat pod čepec divokou Kateřinu. Petruccio mezitím přemýšlí, jak se dostat do blízkosti milované Blanky, a protože se dozví, že otec pro ni hledá učitele, pověří Trania, aby se za něj vydával a ucházel se o Blanku. On sám se mezitím stane jejím učitelem, a bude si tak užívat její blízkosti. Hortenzio a Gremio se zase věnují usilovnému hledání manžela pro zpupnou Kateřinu, aby si pak jeden z nich mohl vzít krásnou Blanku. Prozatím se tito dva sokové spojí. Právě v té době se v Padově objeví i další mladý šlechtic – Petruccio, syn Antonia z Verony, Hortenziův přítel. Ten všude hlásá, že hledá ženu. Když se dozví o bohatství Baptisty a o jeho problémech s Kateřinou, ihned prohlásí, že si ji vezme. V kupcově domě se tak sejdou Petruccio, Hortenzio i Gremio a brzy se objeví i Tranio v roli Lucenzia, který představuje nového „učitele filozofie", skutečného Lucenzia. Přešťastný otec Baptista hned s Petrucciem sepíše svatební smlouvu a odjíždí nakoupit vše potřebné do Benátek. Mezitím se poprvé „utká" se svou divokou manželkou a zdá se, že navzdory křiku a házení vším možným v něm svéhlavá Kateřina přece jen našla zalíbení... Přichází den svatby, ale ženich nikde. Kateřina začíná zuřit, bude všem pro posměch. Nakonec se Petruccio objeví v otrhaném oblečení a přiměřeně rozjařený vínem. Před oltářem usíná a trvá drahnou dobu, než pronese své „ano". Nakonec jsou ale novomanželé svoji a přichází hostina. Tehdy Petruccio prohlásí, že musí nutně odjet: hosté se mají veselit, on ale musí pryč a s sebou si vezme i svou vzpouzející se ženu... Když nejprve za deště a pak i sněhu přijede prokřehlá Kateřina do Petrucciova domu, najde tam jen nepořádek, špínu, nedbalé služebnictvo, a přestože umírá hlady, manžel poručí, že se oba postí, a všechno jídlo pod záminkou, že je špatně připravené, vyhodí. Zoufalá Katka, která stráví noc sama, se ale nedá. Hned druhý den se pustí i se služebnictvem do úklidu, aniž by dbala na manžela. Zanedlouho se celý dům blýská čistotou a všichni mají na sobě nové a nažehlené šaty... V Padově mezitím Ranio najde muže, který přichází od Mantovy a podobá se Lucenziovu otci: přivede ho do Baptistova domu, aby hrál jeho roli a dal souhlas k sňatku Lucenzia s Blankou. Skutečný Lucenzio se ale s Blankou mezitím tajně ožení. Je rozhodnuto pozvat na svatební hostinu i Petruccia s Kateřinou... Petruccio na oko předvede manželce krásné šaty, ze kterých si má vybrat, ale nakonec je před jejíma očima všechny zničí – prý se mu zdají nehezké a nevhodné. Manželka má jet ve starých... Aby ženu potrápil, říká vše opačně, než to skutečně je: v noci tvrdí, že je bílý den, a když na cestě potkají pravého Lucenziova otce Vicenzia, který cestuje do Padovy, tvrdí, že je krásná mladá panna. Kateřina mu ale ve všem přikyvuje, a když obrátí, chytře se vymluví na špatný zrak. Společně pak dojedou do Padovy, kde se tak setkají falešný Vicenzio s pravým. Toho chce dát kupec zavřít, ale právě včas přichází Lucenzio s Blankou a vyžádá si od pravého otce požehnání pro sebe i pro svou ženu. Nadchází čas svatebního veselí. Kateřina je zadumaná, pak náhle vstane a vybídne k odchodu Blanku a vdovu, která se mezitím stala družkou Hortenzia. Lucenzio s Petrucciem se vsadí o 4 000 zlatých, čí manželka přijde jako první na jejich zavolání... (TV Prima)
(více)Recenze (150)
Chápu, že tehdejší doba byla jiná a postavení ženy i muže ve společnosti je od současnosti odlišné a taky to v téhle hře tak beru. Už jen kvůli Richardovi a Elizabeth stojí zato, se na tento snímek podívat. Herecký a hlavně zábavný koncert manželského páru, jenž zastínil všechny ostatní, a to i květnatou řečí plných kudrlinek a básnického spojení. Nicméně ta proměna divé saně v poslušnou ženušku byla až moc náhlá. Čekala jsem větší drama, větší souboj vychytralosti jednoho pohlaví nad druhým, postupnou krotkost a zamilování se Kateřiny do svého chotě. Nějak mi ten konec nesedl. Stále jsem očekávala nějaký chytrý a nápaditý tah v závěrečné řeči a ono nic. ()
Nejen Shakespearův šovinistický sen v Zeffirelliho výpravném podání. Co může duši muže potěšit více než pohled na dříve nesnesitelnou ženu chválící svého muže, který za svou péči o ženu nechce než trochu lásky a uznání. Nelze v tom nevidět i trochu té politické agitky za moc krále vůči poddanému, ale když je to zabalené v hávu manželského soužití, člověk musí slevit ze svých revolučních nálad a docenit některé metody krocení zlé ženy jako nebývale funkční a přitažlivé i po čtyřech stech letech. ()
Komedie naprosto nevhodná pro feministky. Naštěstí krocení "zlých" příslušnic něžného pohlaví podobnými metodami už dávno vyšlo z módy - a milým Petrucciům, kteří by se v nich shlédli, by za zostřené pozornosti médií hrozil i trestní postih pro páchání domácího násilí ... alespoň u nás, v samotném srdci staré dobré Evropy. Leč historická epocha Williama Shakespeara byla jednoznačně věkem mužů a ženy lstivě využívaly k prosazení svého docela jiné zbraně (a dlužno podotknout, že ani s nástupem atomového věku ze svého specifického "bojového" umění nic podstatného neztratily) - takže by se dalo říct, že proces krocení probíhal tak nějak oboustranně. Snímek je velice výpravný, chvályhodná snaha podřídit se představám velkého dramatika a vytvořit odpovídající atmosféru je patrná z každého záběru - a záhy poznáte, že Blanka a Kateřina se od sebe ve skutečnosti zase až tak moc neliší. Přesto je výsledek poněkud zkratkovitý a neupravený - skoro bych dodala mírně neotesaný ... proměna hlavní hrdinky v "poslušnou" a roztomilou manželku je na můj vkus zkrátka přespříliš překotná, nedostatečně odůvodněná a tudíž i málo pravděpodobná ... 3,5* ... P.S.: O rok mladší snímek Franca Zeffirelliho "Romeo a Julie" mě vzal za srdce NESROVNATELNĚ víc. ()
Vsadím se, že tu fúrii nemusela Liz ani moc hrát. A italské manželství si tayky vymýšlet nemuseli. Asi nejlepší verze Taming of the shrew, co jsem kdy viděl. A mnohem mnohem lepší, než když jsem si tohle Zkrocení zlé ženy četl v knize. V knize je prostě jenom mluva, a všechno ostatní si člověk musí domyslet, což není zase tak jednoduché, protože ta mluva jede zatraceně rychle. ()
„Kde je život, kde je život, který jsem znal, který jsem znal? ....Tentam, tentam :-) Zkrocení zlé ženy, jedna z prvních Shakespearových her (komedií) je příběhem Petruchia z Verony, který (z)krotí dceru zámožného padovského šlechtice, vzpurnou Kateřinu. V tomto Zeffirelliho („filmovém“) převedení jsou základem úspěchu mistrně napsané a následně vypointované dialogy (jak by také ne, když je psal sám mistr), které jsou vztyčným pilířem pro herecký Koncert (manželského) dua E. Taylor- R. Burton. Současným zatvrzelým feministkám tento snímek nebude dvakrát po chuti, ale troufnu si tvrdit, „ty do nepohody“ (se smyslem pro humor a nadhled) mile rády usednou se svými protějšky před obrazovku a (společně) si užijou příjemně strávených 122min. (Nevyřčenou) otázkou potom zůstává, zda-li (pánové) „pokoušet štěstěnu“ větou: jak nám to dnes krásně (o půlnoci) svítí do oken sluníčko a ten lahváč po pravé ruce, jakýto lahodný juice a čekat....(na) odezvu :-) Výsledný resultát: moudré, vtipné, nadčasové. Co chtít víc?! p.s. pro plné vychutnání (si), nutnost originálního znění s dovětkem, že (zvlášť pro znalce předlohy) může vytanout na mysli věta: nebýt ústředního dua veskrze průměrná adaptace. No jo, jenže oni zde hrají! ()
Galerie (64)
Zajímavosti (7)
- Richard Burton (Petruchio) a Elizabeth Taylor (Katharina), kteří byli během natáčení manželé, se prý srdečně zasmáli, když druhý den po světové premiéře v Daily Mirror vyšla kritika s palcovým titulkem „Zkrocení zlé ženy, jeden den u Burtonových.“ (Pavlínka9)
- Elizabeth Taylor (Katharina) a Richard Burton (Petruchio) byli v době natáčení manželé. Pokračovali v tradici, započatou Mary Pickfordovou a Douglasem Fairbanksem, kteří se jako manželský pár objevili ve stejných rolích v jedné z předchozích adaptací Shakespearovy divadelní hry Zkrocení zlé ženy (1929). (Olík)
- Italský režisér Franco Zeffirelli původně do hlavních rolí zvažoval své krajany Sophii Loren a Marcella Mastroianniho. (Olík)
Reklama