Režie:
Cédric KlapischScénář:
Cédric KlapischKamera:
Christophe BeaucarneHrají:
Juliette Binoche, Romain Duris, Fabrice Luchini, Albert Dupontel, François Cluzet, Karin Viard, Mélanie Laurent, Audrey Marnay, Gilles Lellouche (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Příběh jednoho Pařížana, který je nemocný a žádá pouze odpověď, zda umírá. Jeho stav mu dává nový a odlišný pohled na všechny ty lidi, které potkává. Úvahy o smrti se náhle setkávají s hodnotou života, života druhých a života samotného městě nad Seinou. Zelináři, pekaři, sociální pracovnice, tanečník, architekt, bezdomovec, vysokoškolský profesor, modelka, ilegální přistěhovalec… Ti všichni jsou spjati s tímto místem. Ty všechny denně potkává. Můžete si myslet, že nejsou nijak výjimeční, ale pro každého z nich je jeho život jedinečný. Můžete si myslet, že jejich problémy jsou bezvýznamné, ale pro ně jsou těmi nejdůležitějšími na světě. Mág evropského filmu opět přichází s jedinečným příběhem plným hereckých hvězd. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (148)
Pár silných momentů vyzdvihává relativně obyčejné příběhy "normálních" lidí. Pro někoho klišé, avšak jak vejce do malty vytvrdily dnešní večer, jak tóny spadaného listí, kterého skví se na podzim haldy, toho co hledáme, po čem prahneme či toužíme. A než se někdy rozkoukáme a dotáhneme do kýžené mety…tak nejen smrt může lásku pohřbít. Přesto v nás z každé(ho) zůstane něco navěky. ()
Tenhle film to jsou zabité 2 hodiny se skvělou Mélanie a taky můžeme nahlídnout do života několika obyvatel Paříže, jinak ten film nemá žádný hluboký ráz, ale netvrdím že to je matlanina. ()
Takové civilní a reálné, svým způsobem i hezké, zejména pokud znáte Paříž a máte ji rádi. Ale bez nějaké výraznější poetiky, trochu nudné, chybí tomu hloubka. Přišlo mi to skoro jako takový pomalu plynoucí dokument, na což je ale 130 minut trochu příliš. ()
Pohádka o třech chodech. Pro mě ta paní Paříž, jež jsem dlouho hledala zachycenou. Že ji jde zachytit i bez Edith a šansonů víme už i my. Bravo pokroku. Romain Duris alias Pierre byl mužný jako nikdy, od těch dob 'Erasmu' a 'L'auberge espagnol' je z něj vážně chlap. Zbožňuju otevřené konce .. fin (ou pas) ()
Film s uměleckou energií, který vplul do mého vnímání čistě a nenásilně s momenty bolesti, strádání i radosti.. ()
Příjemně plynoucí film plný obyčejných příběhů obyčejných smrtelníků, které všechny spojuje jedno město - Paříž (stejně jako by to mohl být klidně i New York, Madrid, Řím nebo Brno). Více jak dvě hodinky stopáže uplynou jako voda a člověku se během nich udělá tak nějak hezky, zapomene na všechny své problémy a třeba si i uvědomí, že není na tomhle světě sám, že i ostatní mají své radosti a problémy. Nezapomenutelné jsou rovněž herecké výkony, které tomu všemu dávají ten potřebný šmrnc a jsou také jedním z hlavních důvodů mého hodnocení. Moc hezká mozaika a propletenec lidských osudů. ()
Zvláštní film o ničem. Nahoře píšete komedie, drama, romantický...já tam neviděl ani jedno ani nic jinýho...jediný co tenhle film zařídil je to, že jsem o tom musel přemejšlet co to vlastně mělo bejt. ()
Snímek o Paříži a Pařížanech, který je tak trochu o všem možném a zároveň o ničem konkrétním. Film nesmírně pohodový, u kterého se dobře relaxuje, což podtrhuje i skvělá hudba (kdo by si chtěl připomenout, může na youtube poslechnout třeba vynikající skladbu od Wax Tailor - Seize the day).___"Paříž je roztříštěnou studnicí lidí, příběhů, epoch, památníků, míst. Pokusme se tento svět kousek po kousku objevovat. Možná, že díky těm roztříštěným fragmentům objevíme, proč zde není nic než řád a krása, luxus, klid a rozkoš." ()
Jako reklama na Paříž to funguje, mimořádný zážitek se ale nekoná: na to filmu chybí víc silných momentů i jasnější dějová linie, a taky přebývá několik desítek minut... ()
Poměrně hluboké zklamání někde mezi jednou a dvěma *. Na ty dvě to vytahuje přítomnost Mélanie Laurent. Opět zase jeden z filmů, kdy jsem dvě hodiny čekal, co přijde, kdy se začne něco dít, a ... ono to nepřišlo. Slušný maglajs, který nemá vlastně žádný děj, poněkud přičmoudlí trhovci, co vypadaj všici tak nějak stejně, několik rádoby dějových linek, které spolu nesouvisí a vpodstatě se nijak zásadně nepropojí ani na konci filmu. Asi hlavní dějová linka, nemocný mladý muž, čekající na transplantaci srdce, taky není dotažená do konce, prostě se nedozvíme, jak to s ním dopadlo. Je to sice docela zajímavě natočené (kamera, exteriéry moderní Paříže), někdo má tyhle roztříštěné filmy rád, mě to nic moc neříká. Dějovou linku s domorodcem z Kamerunu, její podstatu a důležitost jsem nepobral už vůbec. Ale vlatně proč ne, je to přece z Francie... ()
Prečo mám pocit, že francúzske filmy sú v poslednej dobe všetky na jedno kopyto? Máme pekné zábery Paríža, výborné herecké obsadenie a scenár o vzťahoch. Práve ten je najslabším článkom tejto sociálnej sondy (v poslednej dobe obľúbená a vďačná téma) a kolíše - občas prekvapí niečím zaujímavým (módna prehliadka/mäso), príliš často však dáva postavy do kopy dosť neuveriteľným spôsobom (záverečná jazda taxíkom). Viem mu to však prepáčiť - horšie je to však s tempom. Celá snímka je vlastne ako príjemné pohupovanie sa na vlnkách - neurazí a neostane v pamäti vryté ako tsunami. Napriek tomu mám po návšteve kina pocit zadosťučinenia a zaokrúhľujem hodnotenie na 4... ()
Nenápadná sonda do všedních dnů jednoho velkoměsta. I tak by se dal popsat film, jenž přibližuje životy na první pohled neznámých lidí, jejichž osudy se stále více proplétají. Film se v podstatě vůbec o nic nesnaží, na nic si nehraje, jen ukazuje, že i v Paříži se žije tak, jako všude jinde v Evropě. A právě to mě na filmu nejvíc dostalo. ()
Na mě asi moc složité. Jediné co k tomu dodat - nevím. Tomu filmu i přes to, že je zajímavý, nevěřím. Možná se podívám znovu a podruhé pochopím. ()
Atmosféra Paříže na mě dýchla. Jednotlivé mozaiky mě přitáhly, hltal jsem příběhy těch lidí. A chtěl jsem o nich vědět víc. Ještě víc. A byl konec. Proč!? Ty dvě hodiny tak utekly. Je to krásný film s příjemnou hudbou a dobrými hereckými výkony. Tak přirozenými a laskavými, jako je Juliette Binoche sama. ()
* vzťahy v Paríži, brat a sestra vs choroba * profesor a študentka, obchodníci na tržnici * ()
Pomalý, příjemně ubíhající film předvádějící živou Paříž, ale upřímně řečeno, nic nového nepřinášející. Navíc se mi zdá, že tento mozaikovitý typ filmu s mnoha postavami, jejichž osudy se prolínají, je už dost vyčerpaný. 65% ()
Děcka nezlobte se na mě, ale já se dost nudil. Krom občasných záběrů na Paříž nebo její domy a ulice mě to ani moc neříkalo. Já v sobě nějak potlačil tu ženskou část a čekal, když už se začne něco dít a ono jen tak hodně pozvolnu. Z těch všech postav jsou zajímavé snad jen ten architekt a profesor historie, co píše té studentce ty milostné smsky. ()
"Krásný" film... Místy mi to připomínalo Lásku nebeskou po francouzsku (trošku drsnější). Nejsilnější scény: "Ke mně nebo k tobě?"; Juliette Binoche s Albertem Dupontelem sami v bytě; závěrečná scéna v autě + HUDBA!!! ()
taký francúzsky crash :) ()
Tento snímek na mně zanechal vážně skvělý dojem. Dokázal jsem se nádherně vcítit do života v Paříži ihned po prvních pár minutách, co jsem zasedl do křesla v kině. Následný děj, který popisoval různé životní příběhy různých lidí v tomto nádherném městě mě také velice oslovil. Zkrátka a dobře, v Paříži si každý na něco ztěžuje, ale jediný opravdový problém, který se vyskytl byla doktory ohlášená pravděpodobná smrt jednoho ze zmíněných postav v hlavní roli, který se s touto informací vypořádal po svém a užíval života tak, jak to nejlépe šlo za výrazné podpory své sestry. Další postavy, ve filmu hojně zmiňované byly postavy např. beznadějně zamilovaného profesora historie do své studentky, či prodavače zeleniny, brigádnice v pekárně a mnoho dalších postav, které měli přeci jen něco společného. Na mě osobně zanechal velmi dobrý dojem Kamerunec, který se chtěl dostat do své vytoužené země - Francie, ovšem jeho a skupinku dalších emigrantů z Afriky během plavby lodí přes moře potkalo nějaké nespecifikované (během filmu všem jasné) neštěstí. Zkrátka příjemná podívaná s výbornou hudbou, která si určitě zaslouží hlubší zamyšlení. ()
Reklama