Režie:
Ladislav SmoljakKamera:
Martin HorynaHrají:
Ladislav Smoljak, Zdeněk Svěrák, Petr Brukner, Miloň Čepelka, Robert Bárta, Jan Hraběta, Jan Kašpar, Václav Kotek, Bořivoj Penc, Petr Reidinger, Genadij Rumlena, Marek Šimon, Pavel Vondruška (více)Obsahy(1)
Pro milovníky Járy Cimrmana a pamětníky, kteří si rádi přeříkávají slavné scény či hlášky, je tu jedinečný dárek! Zdeněk Svěrák a Ladislav Smoljak připravili ďábělskou směs nejslavnějších scén ze všech divadelních her, co jich jen o slavném JC v průběhu čtyřiceti let vzniklo. Proplujte Divadlem Járy Cimrmana stejně zvesela, jako Jára Cimrman proplouval staletími. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (59)
Toto divadelní představení v krátkých úryvcích představuje všech 14 cimrmanovských her. Jedná se o jedinečný projekt, ve kterém se představili všichni žijící členové souboru DJC ve většině případů v jim tradičních rolích. Je to malinka pro Cimrmanovy příznivce, pro ostatní nejde o nic jiného než krátké šoty, které jim nic neřeknou. Kdo však hry zná a je Cimrmanovým fandou, musí být za tuhle shrnující příležitost vděčný. Vždyť kolikrát se podaří ještě vidět na divadle třeba už věkem (ne však duchem) hodně starého Pavla Vondrušku? ()
Z toho co DJC vyprodukovalo je tahle směs nejlepších scén z her pod kterými je Jára da Cimrman podepsán o stupeň níže než samotná celovečerní představení. Nemůžeme totiž zapomínat, že nejlepší a nejvtipnější okamžiky se dají najít i v seminářích o které jsme byli v této rekapitulaci ochuzeni. Což nikomu nevyčítám, jelikož si nedovedu představit jak by to režisér představení organizačně vyřešil. Můj názor je jen ten, že pokud se budu chtít zasmát, sáhnu po nějaké osvědčené dvouaktovce (seminář + hra) či po Němém Bobšovi. 80% ()
40 let bavíme lidi.....pánové smekám. Nostalgie, smích, potlesk a svým způsobem i jistá forma rozloučení......bohužel ani svéhlavý všeuměl Jára Cimrman ve svých nejplodnějších letech nepřišel nato jak zastavit čas. Defilé legendárního divadla na první pohled právem připomíná 16 let starého Cimrmana sobě vztahujícího se k udělení platinové desky za 450000 kusů prodaných nosičů, což by mohlo být jednou z výtek, neboť jsou vybrány některé shodné pasáže.....markantní rozdíl mezi herci klasického složení v nejlepší formě a souborem roku 2007. Plusovými body je právě oněch 16 let, které dovolují zařadit do průvodu novější tituly....i když Karla Infelda Prácheňského bych si dal raději od Zdeňka Svěráka. Pánové ještě jednou smekám a aplauduji ve stoje, ze srdce děkuji za vše a doufám, že s většinou z Vás budu mít tu čest na oslavě divadelních abrahámovin. ()
Tohle cimrmanovské loučení mě pobavilo i dojalo. Na konci už jsem byla docela naměkko. Jsem ráda, že jsem viděla většinu her naživo, když hoši ještě byli v plné síle. A ráda se kdykoliv podívám na záznam některého z mých oblíbených kousků, když potřebuji zvednout náladu.S potěšením pokaždé zjišťuji, že to kouzlo poetiky Divadla Járy Cimrmana stále neuvadá a pokaždé spolehlivě rozesměje. ()
Na co můžeme být právem hrdí, jako národ ( Česko Slovenský ) je právě divadlo J.C. "" - "" Co se divadelní tvorby týká, nikdy se neobjeví nic co by tohoto velikána překonalo. Mozart se svojí hudbou, Shakespeare se svými dramatizacemi, Mánes se svými básněmi, policie se svými moderními metodami vyšetřování a mnoho dalších, můžou je tiše stát ve stínu tohoto velikána kterému nesahají ani pokotníky. ...... To, že Jára Cimrman nevyhrál anketu o největšího ČECHA, lze považovat za největší křivdu v celých dějinách našich společných republik. Závistivý negramoti, neuznávající géniovu tvorbu a přínos naší malé vlasti, prostě jeho jméno vyřadily ze seznamu nominovaných. A to se vlivem hrdosti českého národa dostal až na 3 ( ! ) místo. ¤¤ Opět jsme jako národ dokázaly, že jsme jen stádo, které jde tam kam většina. Místo toho abychom celému světu ukázaly svůj smysl pro humor a konečně tak dokázaly všem nevěřícím že Jára opravdu žil, museli jsme se stáhnout do ulity a zvolit osobnost která má v dějinách jen málo prostoru. A tak bohužel nikdy nebude mít Cimrman na Václavském náměstí svoji sochu, byť by z jedné strany byly vidět jen jeho holinky. -- . -- Perfektně sehraná parta lidí, kteří prostě jen chtěly pobavit, si určitě ve svých začátcích neuvědomila, co všechno se bude dít, když vytvořily tuto postavu. Je jen smutným faktem, že už se nikdy neoběví nikdo kdo by to dokázal stejně nebo ještě lépe. Sehraná patra, u které doslova cítíte přátelství a lásku k divadlu. Ne jako ostatní divadla, kde může být herec sebe lepší a mít k dispozici sebelepší part, a vy přesto nedokážete cítit tu svobodnou otevřenost. Herec prostě dostane text a zapojí se v danou chvíly do děje. U divadla J.C. toto nepoznáte. Každý má své osobité místo, svůj vrcholný okamžik a i když mnozí nehrají tak geniálně jako Smoljak a Svěrák, tak pořád cítíte že by svoji malou roli ( nebo štěk ) nevymněnily ani za roli Davida, nebo Rómea. -- -- -- Je nutné říci, že ať už se jedná o jakoukoliv hru, musí se prostě brát tak jak je a né si ji přikrášlovat a nebo mněnit děj a postavy. Kde září Svěrák, tam Smoljak malinko zaostává a nebo kde září Vondruška z pár větami, tam může Čepelka dělat co chce ale výsledek není stejný - spíše horší. Role jsou psány doslova na tělo a neexistuje žádná obhajoba, když je herec ve své roli vystřídán a hraje postavu jinou. Nejvíce to jde vidět ve hře Vražda v saloním coupé, kde je možnost vidět 3 různé verze ( herecky ) Jen jedna verze je geniální a to když Trachtu hraje Svěrák, Meyera Vondruška a továrníka Weigel. Ostatním verzím prostě chybí kouzlo. Bohužel už se nikdy nesejde stejně kvalitní skupina lidí, protože někteří už nejsou mezi námi a zbytek herců už podle svých slov je moc starých. Je možná dobře že Cimrmani, nemají žádné své nástupce, kteří by v jejich práci pokračovaly, protože bez hereckých es, by to nebylo ono. Mnozí vyčítaly DJC že do svého středu nechaly vstoupit třeba nevýrazného Genadije Rumlenu, který v některých hrách působí nepatřičně, ale pořád se jedná o výraznou osobu a nezpochybnitelného člena DJC. -- -- -- -- Co k tomu více dodat, než jen to, že jsem viděl několik pokusů amatérských divadel o oživení těchto her ( na YouTube je jich plno ) ale ani jednomu souboru se to nepovedlo. Čímž je jasně dokázané, že DJC, není jen o textu a pointách, ale hlvně o lidech. Veverku z Bytíšky ( Blaník ) nemůže prostě hrát nikdo jiný než Ladislav Smoljak, stejně jako Smrt ( Posel z Liptákova ) nemůže být zahrána nikým jiným než Zdeňkem Svěrákem. Hostinského ( Lijavec ) zase nedokáže zahrát lépe nikdo jiný než Jan Hraběta. Kdykoliv je někdo v těchto rolích alternován, hře prostě neco nehmatatelného chybí. * Ladislav Smoljak x 6.6.2010 * Pavel Vondruška x 5.2.2011 * Jan Kašpar x 11.6.2013 **** Možná že proti sobě poštvu mnoho lidí, ale smrt těchto lidí, mně osobně zasáhla daleko víc než smrt prezidenta Václava Havla. Václav Havel je totiž ( ať už se vám to líbí nebo ne ) nahraditelný, co do názorů, postojů, funkce, tak i ikony Českého státu ( a že to byla ikona ) Smoljaka, Vondrušku, Kašpara, bohužel nenahradí nikdo i kdyby se sebevíc snažil. Prezidentů, budeme mít ještě velkou spoustu ale takto geniální režiséry a herce už bohužel žádné. Rozloučil bych se větičkou, při které se v divadle nesmál vůbec nikdo, protože se týká nás všech, což dokázal Jára Cimrman geniálně vystihnout i ve vtipných hrách. Jedná se o větičku SMRTI, v podání nepřekonatelného Zdeňka Svěráka, který ji svým pohledem do publika, vyřkl nezapomenutelným způsobem. -- -- " Tak nashledanou " () (méně) (více)
Galerie (12)
Zajímavosti (1)
- Záznam tohoto představení na DVD je bonus ke knize „Divadlo Járy Cimrmana – divadlo, které se proslavilo“. Samostatně oficiální DVD nikdy nevyšlo. (mnaucz)
Reklama