Režie:
Mark PellingtonScénář:
Albert TorresKamera:
Eric SchmidtHudba:
John FrizzellHrají:
Luke Wilson, Radha Mitchell, Adriana Barraza, George Lopez, Morgan Lily, Cheryl Hines, Richard Benjamin, Rachel Seiferth, Beth Grant, Noah Dahl (více)VOD (1)
Obsahy(2)
… ale víra uzdravuje. Asi pětatřicetiletý uzavřený muž Henry Poole (Luke Wilson) koupí domek ve čtvrti, kde kdysi vyrůstal. Nezáleží mu na ceně a nevadí mu ani poněkud zanedbané stavení. Jediné, o co mu jde, je být sám. To se mu však příliš nedaří, neboť prosakující vlhkost na jedné z jeho zdí vytvoří skvrny, které panbíčkářská sousedka Esperanza (Adriana Barrazaová) považuje za zázračné zjevení Ježíšova obličeje. Proti Henryho vůli se na jeho pozemek začnou sjíždět věřící lidé z okolí. Muž je přesvědčuje, že se žádný zázrak nekoná, avšak marně: kdo se totiž „posvátné“ zdi dotkne, je zázračně vyléčen ze svých neduhů. Týká se to i „němé“ holčičky ze sousedního dvorku Millie, s jejíž matkou Dawn (Radha Mitchellová) se Henry stačil sblížit. Muž přesto ztratil poslední zbytky víry. Přitom právě on by zázrak potřeboval ze všech nejvíc: podle lékařů totiž umírá na nevyléčitelnou nemoc… (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (185)
Vždy jsem si přál tak všetečné sousedy a špatného zedníka. Myslíte, že je to obličej Krista? No, z tohoto úhlu to vypadá jako Vy. Chci říct, jako abstraktní verze. Proč je tak důležité, abych uvěřil, že se to může stát? Když vyvstanou otázky rozhodnutí, důvodu nebo volby, pak je lidská věda v koncích. ()
"KDYŽ VYVSTANOU OTÁZKY ROZHODNUTÍ, DŮVODU NEBO VOLBY JEDNÁNÍ, PAK JE LIDSKÁ VĚDA V KONCÍCH." Mám tento druh malých, melancholických filmů rád, ale tentokrát se nezadařilo úplně podle mých představ. K hercům asi není moc co říct, Wilson je ve své roli velmi přesný (podobné úlohy mu sedí téměř dokonale), Mitchellová příjemně civilní a krom mexické babky od vedle (Adriana Barrazová), která leze na nervy od první chvíle svého výskytu před kamerou (což není ani tak chyba herečky, jako směřování scénáře), jsou ostatní jen v epizodickém tahu zmíněné dvojice. Doslovná náboženská rétorika na mne jednoduše nikdy moc nepůsobila a nepůsobí ani tady. II Scénář: Albert Torres. 50% ()
Čekala jsem něco komediálnějšího, tím víc mě tak silné drama překvapilo. Téma zázraku, je samo o sobě dostatečné, tady ale ještě přidali příběh muže, podle nějž mu už ani zázrak nepomůže. Navíc v tomhle filmu jde spíše o víru v život, než v zázraky. Luke Wilson je lepší než obvykle, do role se vážně vcítil. Mark Pellington už dřív dokázal, že s atmosférou problém nemá. Tady má na pomoc ještě úžasný výběr hudby. Náznaky patosu tady jsou, ale nikdy se naplno neprojeví, což je u takového filmu rozhodně potěšující. Tenhle film je zkrátka moc příjemným překvapením. ()
Zajímavý příběh s prvky romance založený na konfrontaci víry a pragmatismu, který sice naznačuje, ale v podstatě nechává na nás, abychom věřili čemu věřit chceme. Vše velmi dobře podtrhuje vydařená hudba a místy velmi emotivní kamera. Jediné, co mi trochu vadilo, byl příliš krátky úsek, ve kterém se vše mělo odehrát, což trochu snižovalo uvěřitelnost. 70 % ()
Pro sympatického misantropa, životního skeptika, co upřednostňuje racio před emocemi a zarputilého ateistu představuje tenhle kousek tentýž symbol, co pro obhájce lidských práv koncentrační tábor. S očima rozšířenýma hrůzou jsem sledoval příliv pozitivní energie, lásky a boží milosti. Připadal jsem si jako kovboj, který po únavné anabázi na Středozápadě při nahánění dobytka přijde místo do Trigger Whiskey Saloonu do Kolaloka baru, kde ho obsluhují příslušníci Armády spásy a kážou mu o boží milosti. A mělo být hůř. Čím více štěstí, lásky a zázraků kondenzovalo na obrazovce, tím ve mě sílil pocit, že se na mých varlatech odehrává taneční festival a se zbytkem těla si pohrává Hannibal Lecter. Se závěrečnými titulky jsem měl pocit úlevy jako cestovatel po Sahaře, když v dáli spatří oázu. Celkový dojem: 25 % za herectví zúčastněných. ()
Reklama