Režie:
Dominik GrafKamera:
Benedict NeuenfelsHudba:
Dieter SchleipHrají:
Max Riemelt, Jessica Schwarz, Ronald Zehrfeld, Devid Striesow, Kathrin Angerer, Volker Michalowski, Dietmar Huhn, Johannes Gabriel, Klaus Manchen (více)Obsahy(1)
Dramatický príbeh ľúbostného trojuholníka sa odohráva na jar roku 1961, v čase, kedy do východného Nemecka dorazil rokenrol. V tom istom roku však bol postavený Berlínsky múr a rokenrol sa definitívne stal nebezpečným vývozným artiklom západného kapitalizmu. V tejto zložitej dobe dvadsaťročný Siggi prichádza z vidieka do Drážďan. Má výtvarný talent a tak sa mu podarí získať prácu maliara kulís v divadle. Uvažuje o dráhe výtvarníka, ale všetky jeho plány zmenia zásadné udalosti roku ´61. Spoznáva Luise, talentovanú mladú poetku, ktorej básne všetky oficiálne orgány odmietajú publikovať ako kontrarevolučné. Siggi sa do nej na prvý pohľad zamiluje, ale Luise je vydatá za roztomilého rebela a výtržníka Wolleho. Vďaka Luise a Wollemu spoznáva Siggi život z novej strany. Zapadne do komunity, ktorá trávi večery v rokenrolovom klube Červený kakadu. Mladí ľudia chcú len v pokoji a najmä slobodne žiť svoje životy a lásky. Doba však ich slobodným ideálom nepraje a tak žiaden z nich nie je ušetrený tvrdej zrážky s režimom. Všetky ich nádeje zahatá Berlínsky múr. Bezstarostný život sa definitívne zmení, keď pod neustálym dohľadom tajnej polície ich priateľstvo zakalia vzájomné podozrenia zo zrady. Keď je Wolle zatknutý, Siggi musí bojovať nielen o Luise, ale aj o svoju budúcnosť. Film Červený kakadu od producentov filmu Goodbye Lenin má ambíciu nadviazať na smutnosmiešnu reflexiu dejín komunistického režimu v Nemecku. Vyznačuje sa autentickým "retro-feelingom" rokenrolovej éry, nesnaží sa však vyvolať sentimentálnu nostalgiu za dobou minulou. Naopak, ukazuje, ako politické represie skrivili charaktery a zničili priateľstvá. Mladá hviezda nemeckého filmu Max Riemelt (Napola) získal za stvárnenie Siggiho Cenu pre najlepšieho mladého herca na Bavarian Film Award. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (24)
Německý film [jako] do Hřebejka, se vším dobrým i ne tak dobrým, co z toho vyplývá. Tím lepším je fajn šedesátková atmoška rebelie, která nachází v konfrontaci se státní bezpečností, práskači a dalšími pohůnky režimu nepřítele, bez něhož by to trsání v Kakadu a šoustání po bízkém okolí nebylo ono, slušná výprava a německá romantika. Tím druhým vlastně to samé společně s tušením falše a že [by] to asi zas tak fajn nebylo. Není retro jako retro a tohle tedy Pouta vážně nejsou. ()
Řemeslně dobře natočený film, disponující slušnými hereckými výkony, dobrou kamerou a dosti velkorysou výpravou, na niž je skutečně hodně znát, že si němečtí filmaři mohou dovolit citelně vyšší rozpočet než ti čeští. Také příběh je sám o sobě vybudován relativně obstojně, ovšem působí poněkud rozháraně. Po pravdě řečeno nevím, zda-li je film zpracováním knihy, ale působí tak a to se všemi obvyklými neduhy jako je příliš velké množství motivů, zkratkovitost vznikající zjednodušením některých dějových linií atp. Příběh ústřední trojice mladých lidí také popisuje dosti nezúčastněným, jakoby reportážním způsobem, přičemž na pozadí těchto navýsost osobních "dějin" předkládá zároveň příslušnou část "velkých" dějin Německa, respektive "Němecek". Tomu odpovídá i "datování" jednotlivých situací ve dnech "do postavení (berlínské) zdi", což je sice efektní, ale zároveň to od počátku naznačuje, jak a čím film končí. Docela dobře a bez sentimentu je popsáno prosté fungování komunistické moci: nesvoboda, zastrašování, podlézání, donášení, ale také problémy v zásobování základními potravinami. Filmu by velmi prospělo hlubší prokreslení postav a také výrazné osekání vedlejších dějových linií. Je sice fajn, že víme proč konkrétně zašili Wolleho, že se pánové po jedné bujaré noci nakazili kapavkou nebo jak konkrétně vypadaly pitky v klubu Červený kakadu, ovšem daleko podstatnější by bylo dozvědět se něco víc o minulosti všech tří. Pouze z letmých zmínek víme, že rozhodně nebyla jednoduchá, a že do života všech tří nějak zasáhla válka a bombardování Drážďan. Problémem ovšem není pouze nedostatek informací, ale také příliš perfekcionistická, chladná a odtažitá režie. Jak může být film o mladém malíři a začínající básnířce, o (pravda neopětované) lásce, o partnerských vztazích, tak zoufale nelyrický? Přitom právě scény popisující jejich vztah - ranní rozhovor a následné vyhánění holubů z půdy, rozhovor při koupání v řece, oběd v restauraci - mají velký potenciál a patří ve filmu rozhodně k nejlepším... Zajímavé komentáře: mustafa ()
Mě se to nelíbilo. Není to dobré ani jako film sám o sobě, protože toho sdělení je poněkud málo, ani jako pohled do temné minulosti, protože je to podezřele nedůvěryhodné. Nemyslím ve výpravě nebo vizuální stránce, ale v konkrétních situacích, a reakcích lidí na ně. Jakýkoli režim je hrůza, ale takovýhle film na tom nic nezmění. Z mého pohledu byl taky velký problém filmu to, že mi postavy nebyly ani trochu sympatické, a to ani ty kladné. Například Luise, v podání šeredné Jessicy Schwarz, byla pro mne ztělesněním nesympatie, a slepého boje za úplné houby. Ve filmu nám ale měla připadat statečná, krásná a žijící pro ideály... Nemá to cenu. ()
Film Rudý Kakadu mě svým pestrým a přitom obyčejným příběhem příjemně překvapil. Už dávno neplatí, že německá kinematografie je špatná. V porovnání s komerčnějším Good Bye Lenin mi přijde děj uvěřitelnější a lepší. Hudební i výtvarná kulisa je výborná. Ke zpříjemnění všedního večera mohu vřele doporučit. ()
Ve mně film rozhodně asociace s Good Bye Lenin nevyvolal, až na to Východní Německo a vztah dvou mladých lidí. Ukazuje druhý, chmurnější konec, resp. počátek vlády tvrdé ruky komunismu barvitě, v celé své rudě zahalené kráse té doby, oproti tomu Good Bye Lenin ukazuje s nadhledem a vtipem období pádu Berlínské zdi s nadějí ve sjednocené Německo a příchod kapitalismu. Jak zde již bylo několikrát zmíněno, atmosfera je zde zachycena velice dobře, děj pulzuje od méně poutavých a vleklých scén k těm zajímavým a dynamickým. Pro mě je hodnocení jasné - 3 hvězdy pěticípé. ()
Reklama