Režie:
Jon JonesScénář:
Andrew DaviesKamera:
Ciarán TanhamHudba:
Charlie MoleHrají:
Felicity Jones, JJ Feild, Carey Mulligan, Hugh O'Conor, Geraldine James, Sophie Vavasseur, Liam Cunningham, William Beck, Patrick Ryan, Gerry O'Brien (více)Obsahy(1)
Adaptace románu Jane Austenové vypráví příběh dívky Catherine Morlandové (Felicity Jones) s bujnou fantazií a zálibou v romantických a hororových knihách, která žije se svou početnou rodinou na poklidném a trochu nudném anglickém venkově. Zlom v jejím životě nastane, když ji rodinní přátelé vyzvou, aby je jako jejich společnice doprovázela do města Bath. Zde je Catherine uvedena poprvé do společnosti a setkává se se sympatickým Henrym Tilneym (JJ Feild) a jeho sestrou Eleanor, jejichž otec ji pozve na rodinné sídlo, opatství Northanger. Strašidelné a pochmurné sídlo opředené, jak se Catherine domnívá, hroznými tajemstvími, způsobí, že její představivost začne pracovat na plné obrátky a způsobí jí nemalé potíže - ale jiného druhu, než se domnívala...
Tato adaptace pochází z produkce společnosti ITV, která v rámci tzv. austenovské sezóny natočila i Mansfieldské panství a Annu Elliotovou (Persuasion). Většina diváků považuje právě toto ztvárnění knihy Opatství Northanger za nejzdařilejší ze všech tří filmů. Pod scénářem se podepsal Andrew Davies, autor scénáře k úspěšné televizní minisérii Pýcha a předsudek z roku 1995. (maku1304)
(více)Recenze (80)
Docela milé, místy i dost vtipné, hlavně ty romantické představy hlavní hrdinky ("Vyrušil ho náhlý hluk. Blížil se. Dveře se prudce rozletěly. Vešel muž, který za sebou násilím táhl krásnou dívku. Tvář měla zmáčenou slzami a zrůzněnou strachem a úzkostí." To je skoro jako bych to napsal já ), některé narážky či neobratnosti a nezkažená naivita ("Rád bych navštívil Allenovy. Mohla by mi slečna Morlandová ukázat cestu?" - "Ale jejich dům je vidět z okna." - "Mlč, Lucy." ) a poukaz na dobové zvyklosti (nemůžeme spolu promluvit, dokud nás formálně nepředstaví). Vytknul bych asi že je to od začátku až příliš jasně nalinkované, že pak sourozenci Thorpeovi až příliš náhle zmizí ze scény. U Isabelly sice vidíme, jak se připravila o věneček, ale pak nějak šlus (kromě toho, že se pokouší si Isabellu usmířit dopisem) a její bratr, který si na Catherine dělal zálusk, zmizí z děje ještě daleko dříve. A vlastně i Isabellin bratr, přijde o snoubenku a pak nic, nějakou dohru, dopovězení, alespoň jako u Eleanor, by to chtělo. Ale celkově příjemné na letní odpoledne či večer. ()
Ačkoli jsem si myslela, že Pýcha a předsudek je dílo z pera J. Austen nejvíce prodchnuto ironií a vtipem, pak musím přiznat, že Northanger Abbey mě pobavilo mnohem více. Neskrývaná legrace ze soudobých populárních románů a jejich naivních a unášených hrdinek je chvílemi brilantní. Něco se do filmu dostalo, mnohé bohužel. Musím přiznat, že postava Henryho a její ztvárnění je perfektní a Catherine líbezná, povinnost divákům (divačkám) tohoto žánru však velí, romantika nad romantiku! Čímž toto zpracování obstálo dostatečně. Kdo chce více humoru, ať sáhne po knize, všem ostatním není ale Opatství Northanger ani životu nebezpečné, ani děsivé (viz UDOLFO). ()
Jane Austen je sama o sebe “skvost” a ak sa k jej knihám pridá aj skvelé natočený film …nie je o čom. Northanger Abbey je vydarený, avšak nato, aby som si dokázala príbeh správne austenovsky vychutnať, potrebujem viac, ako len sympatických hlavných predstaviteľov a jemnú zápletku. Hľadala som akési “iskrenie a napätie", ktoré som v tejto adaptáciii nejak nepostrehla… ()
Hezké, tajemné, zamilované, lstivé, jednoduché, Carey Mulligan. Jednoduše zpracovaný román J. Austenové který nenudí. Herci sympatičtí, až na slizkého Isabellina bratra. Prostředí skvělé, kostýmy a hudba klasická a dobová. Film, který se hodí na jakoukoli dobu. ..bydlet na takovém opatství, tak se asi rozklepu strachy. A zimou. ()
Obstojná adaptace, která k příběhu, jímž se Austenová lehce vysmívala gotickým románům, přidala scény hrdinčiných romantických představ. Většinou spojených s vášnivostí a evidentní touze po sexu - což teda u Austenové takhle otevřeně nenajdeme. Zajímavé, že se filmová Cate domnívá, že její vyvolený prozradil svému otci, co za bláznivé podezření pojala. Přitom v knize jasně stojí, že věděla, že by jí něco takového nikdy neudělal. Knižní Cate věřila charakteru Henryho mnohem víc než ta filmová. Že by se nám morálka od časů Austenové posunula k horšímu? SHRNUTÍ: Když se muž vyzná v mušelínu, je to výhra v loterii. ()
Reklama