Obsahy(1)
Han Mi-Sook je veteránka v házené. Nicméně, časy, kdy korejský národní tým byl soupeřem, kterého je třeba se obávat, jsou dávno pryč. Mi-Sook se rozhodne odejít a pracovat v supermarketu, aby mohla zajistit sebe a svého syna, zatímco její manžel je na útěku před vymahači dluhů. V té době je týmu přidělen nový trenér, bývalá hráčka Kim Hye-kyeong, která právě dokončila trénování japonského týmu. Hye-kyeong spolu se stále ukřičenou Song Jeong-Ran a mladou brankářkou Oh Soo-hee by ráda, aby Mi-Sook byla také v týmu. Po hodně přesvědčování se Han Mi-Sook k týmu vrátí. Hye-kyeong je však později sesazena z pozice trenérky a stává se opět aktivní hráčkou. Novým trenérem je jmenován Ahn Seung-PIL, bývalý profesionál, který hrál v Evropě. Okamžitě začne uplatňovat moderní evropské tréninkové metody, aby změnil tvar týmu. Brzy zjistí, že má-li mít šanci na olympijských hrách v Aténách 2004, je nejdůležitější týmový duch. Jako zázrakem si házenkářky dokáží probojovat cestu až do finále a hrají jednu z nejlepších her celé olympiády. (matini)
(více)Recenze (7)
Miluji sportovní filmy. Dokola destilovaná klišé o trenérech, jejich svěřencích, trénincích, rozhodujících zápasech a vítězstvích v posledních sekundách, žeru v kvalitním podání i s navijákem. Nejinak tomu bylo u tohoto snímku, který zpracovává korejský ženský házenkářský zázrak na olympiádě v Aténách 2004. Házená mě nikdy moc nebavila, ale druhá polovina Forever the Moment mě dokázala strhnout a citově zaangažovat, přestože samotnému olympijskému turnaji se ve filmu věnuje jen krátký úsek. Nevím, jestli se zápasy výsledkově i obrazem hry drží skutečnosti, ale co se týče atmosféry a emocí, nemá to takřka chybu. ()
Sportovní filmy mám rád ale tohle se moc nepovedlo... To, že většinu filmu není žádný zápas ale sledujeme osobní příběhy jednotlivých hráček ještě budiž... ale to, že se během 15 minut odehraje hlavní olympijský turnaj? A nejvíc mi vadilo to, že když se konečně hrálo, tak to vypadalo jako kdyby hráli holky ze základní školy... ()
Je to vydarená športová dráma. Má dosť dobrý príbeh o niekoľkých starších hráčkach hádzanej, ktoré už len spomínajú na vrcholové obdobie svojej kariéry, no aj napriek ich stálym kvalitám a úspechu ich tímu si musia nájsť inú prácu, keďže tím je rozpustený. No práve dostanú možnosť vrátiť sa do národného tímu a reprezentovať svoju krajinu na olympiáde, s čím súhlasia, ale musia čeliť mnohým problémom, či už osobným, ale aj pracovným. So spracovaním som nadmieru spokojný, síce sa tu nedá nájsť nič výnimočné, prakticky sa len drží štýlu filmov s podobnou tématikou, no rozhodne si nemôžem sťažovať. Tento typ mám celkom rád a tu sa takmer všetko vydarilo najlepšie, ako mohlo, výborná štvorica hráčok a obzvlášť hlavné duo, ich osobné problémy, vzťahy s trénerom, tréningový program, všetko ma tu skutočne bavilo. Čiastočným prekvapením je len samotná olympiáda, ktorá tu nemá moc priestoru, venuje sa jej len posledná štvrtina a celé je to podané úplne skratkovito, takže sa ten postup nedá vôbec užívať, ale v tomto prípade mi to ani moc neprekáža, keďže tento šport mi nepríde až tak atraktívny a svoj účel to aj tak splní. Navyše to celé občas osvieži nejaká humorná situácia, prípadne dramatický moment. Čo sa týka samotnej hádzanej, zápasy sú tu prakticky len dva a iba jeden plnohodnotný a síce samozrejme vidno, že od profesionálneho výkonu to má poriadne ďaleko, ale aj tak sa herečky celkom slušne fyzicky predviedli, takže pochvalu si zaslúžia. Herecké obsadenie sa mi páči, výborná štvorica hráčok, pričom dve sa ladené dramatickejším a dve zase humornejším smerom, k tomu charizmatický Uhm Tae-Woong v úlohe trénera a ešte pár zaujímavých vedľajších postáv. S réžiou a technickou stránkou som nadmieru spokojný, príjemná vizuálna stránka, nechýba tá správna športová atmosféra, tu nemám problém. Takže aj keď sa mi hádzaná na filmové spracovanie moc nehodí, v tomto prípade som skutočne príjemne prekvapený, jednoducho ďalší vydarený športový film. 78% ()
Američania točia športové drámy bežne o americkom futbale, o basketbale, o bejzbale, prípadne o ľadovom hokeji, Európania zasa o futbale. Ale kto natočil takéto drámy o jednom z vrcholných olympijských športov, akým je hádzaná? Až Juhokórejčania sa odhodlali, využijúc pritom ich skvelý ženský národný tím, ktorý spravil výborný výsledok v Aténach. Samozrejme si na tie hry pamätám, i na ženský hádzanársky finálový zápas, v ktorom som pochopitelne ako Európan držal palce Dánkam. Po nervydrásajúcom a veľmi vyrovnanom riadnom hracom čase a následnom dvojnásobnom predĺžení prišli na rad rozstrieľové hody, po ktorých som sa spolu s Dánkami radoval aj ja. Pamätám sa, ako neuveriteľne dlho trval ten zápas a aká úľava nastala po rozstrelových hodoch, po ktorých si Dánky zaslúžene odniesli olympijské zlaté medaily. Ich finálový súper - Kórejčanky - si ale zaslúžia rešpekt. Hádzaná v tejto krajine patrí medzi najpopulárnejšie športy, u mužov, ale hlavne u žien, hoci o slovo sa prihlásila relatívne až neskôr, pred olympijskými hrami 1988, ktoré sa konali práve v Kórejskej republike. Dovtedy obsadzovali jej hráčky skôr posledné miesta na majstrovstvách sveta, hoci v Ázii patrili medzi úzku špičku. Zmenilo sa to až rozhodnutím dať hostiteľstvo olympijských hier Soulu, kde domáce hádzanárky získali zlato, čo zopakovali aj o 4 roky v Barcelone - toľko spomínanej v samotnom filme. Späť k filmu. Scény na palubovke sú naozaj výborne natočené, síce sa tam striedajú zábery z dialky, kde hrajú predpokladám profíčky, so zábermi zblízka, ktoré obstarávajú už samy herečky, ale pôsobí to kvalitne. Hodnoverne pôsobia aj súperiace tímy. Horšie je to už so scénami a samotným príbehom zo súkromia hráčok, ktoré pôsobia viackrát fádne, otrelo, predvídateľne a niekedy aj naivne. Bohužiaľ, početné akože vtipné scény pôsobia lacno až trápne, silny afekt herečiek snažiacich sa vcítiť do role športovkýň pôsobí zväčša odpudivo. Vynahrádzajú to už spomínané športové scény a záver, ktorý zanecháva celkový epický pocit, aj spolu s dobovými zábermi na ozajstné hráčky a ich trénera. Suma sumarum, som veľmi rád, že niekto spravil športovú drámu o tomto krásnom športe, pri ktorej sa športový fanúšik nudiť nebude, ale na druhej strane, ide to spraviť aj lepšie. ()
Filmy se sportovní tématikou mám rád a díky tomu přidávám 1*, jinak by mé hodnocení bylo nižší. Tento film má, i přes pro mě překvapující závěr, až příliš mnoho klišé, ale nebudu tady spoilerovat. Ve výsledku se přesto jedná o nadprůměrný film, který v závěru dokáže strhnout a upoutat k obrazovce. Bohužel, tenhle stav nastal příliš pozdě. ()
Reklama