VOD (1)
Série(4) / Epizody(130)
Obsahy(1)
Dokáže naslouchat cizím problémům, ale svoje zanedbává. Jeden psycholog a pět pacientů v oceňovaném americkém seriálu. Seriál z produkce kabelové stanice HBO V odborné péči (2008) vznikl podle úspěšného izraelského seriálu Be Tipul. Každá z jeho 43 půlhodinových epizod je záznamem jednoho sezení. Hlavní hrdina, psycholog Paul Weston, přijímá pacienty ve své domácí ordinaci. V pondělí to je lékařka Laura, postrádající v životě otcovskou figuru, kterou si nahrazuje Paulem, v úterý namyšlený pilot Alex, traumatizovaný zbytečnou smrtí nevinných při plnění bojového úkolu v Iráku, ve středu šestnáctiletá gymnastka Sophie, přitahovaná myšlenkami na smrt, ve čtvrtek manželský pár Jake a Amy, kteří po několikaletém léčení neplodnosti najednou nevědí, co si počít s nastávajícím těhotenstvím, a konečně v pátek Paul sám chodí za Ginou, ovdovělou terapeutkou na odpočinku, s níž se před lety ve zlém rozešel. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (80)
Geniální věc, kterou určitě zpočátku odložíte, ale pokud budete trpělivý a nakoukáte prvních deset dílů, tak vás to pravděpodobně nepustí. Dokonale vystavěné, špičkové dialogy a rozhodně ty nejlepší herecké výkony, které jste letos v sekci seriálu mohli vidět. Zlatý globus za nejlepší seriál jednoznačně sedí. Chce to hlavně trpělivost, In treatment vás totiž nedostane po prvních několika dílech. Gabriel Byrne je návykový. V České televizi s dabingem nesledovat!!! 90% ()
S01E01 - Zkusila jsem americkou verzi "Terapie", které jsem viděla obě série S Karlem Rodenem.. Nevím proč jsem si myslela, že se nejede podle jednoho scénáře, ale příběhy pacientů se liší.. Bohužel to tak není.. S překvapením musím konstatovat, že herecky se mi mnohem více líbí (po prvním díle USA verze) ten český seriál.. Roden prostě mnohem lépe vystihuje roli frustrovaného, nevyrovnaného, ale charismatického cvokaře než Gabriel Byrne.. Navíc Táňa Pauhofová je jako svůdkyně, kterou máte potřebu chránit, mnohem přesvědčivější než Melissa George.. Zvědavá bych snad byla jen na Mia Wasikowskou, kterou mám moc ráda a naopak její český protějšek v podání Míši Doubravové mi moc nesedl.. Ale myslím, že si celkový zážitek z "Terapie" nebudu americkou verzí kazit a na tu III. sérii se počkám taky až ČR dotočí ;-) Možná, že kdybych seroš viděla obráceně, tak bych nemohla české verzi přijít na jméno, ale takhle zůstanu fandou na domácím poli ;-) ()
Předem říkám, že českou verzi seriálu jsem neviděla a po zhlédnutí In Treatment ani nemám potřebu se na ni podívat. Tenhle herecký koncert plný emocionálních ataků může českej remake jen těžko překonat. Gabriel Byrne předvádí na plátně neuvěřitelný věci a ostatní herci mu zdatně sekundují. Pozorovat, jak se Paul vypořádává se svými pacienty a společně s tím také se svými vlastními problémy, které každý týden řeší se svou terapeutkou a kamarádkou Ginou, mě prostě šíleně baví. V každé sérii si člověk najde oblíbenou postavu, pacienta, do jehož emocí se nejvíce vžije a jehož osudy ho nejvíce zasáhnou. V první sérii to pro mě byla gymnastka Sophie, koketující s představou spáchání sebevraždy, v druhé sérii mě nejvíce zaujala vysokoškolačka April, která se dozvěděla, že má rakovinu a hledá způsob, jak se svou nemocí bojovat. Ve třetí sérii jsem si svého oblíbence úplně nenašla, ale pořád mě všechny postavy dokázaly něčím zaujmout. In Treatment je jedním z mála seriálů, který mě opravdu odzbrojil svou opravdovostí a tím, kolik emocí ve vás vyvolá jeho sledování. Skvělá dvacetiminutová konverzačka, která se vám dostane do hlavy a donutí vás přemýšlet. Jo a kdybych si někdy měla vybrat terapeuta, chtěla bych, aby byl jako Paul. ()
Zatím jsem viděl první díl v dabingu na ČT2, což pro mě byla bolestná zkušenost, jak mám rád rodný jazyk, opět jsem se přesvědčil, že seriály v dabingu opravdu ne a nemusím! U mě to dokáže dabing sestřelit o 50% i víc, kvůli čemuž mě první díl spíše rozezlil, než zaujal. Další díly už jsem se pro jistotu podíval v originále s titulky (během týdne) a to je jiná káva - líbí! Někde kolem dvacátého jsem se sice už začal nudit, ale suma sumárum velmi důstojná, konverzační věc! ()
Wow, již po pár dílech musím říct, že jde o velmi velmi kvalitní seriál, neskutečně originální. Jde o pohlcující, téměř hypnotizující záležitost, která donutí člověka přemýšlet nad svým vlastním životem... Gabriel Byrne je frajer, na začátku jsem o jeho obsazení nebyl úplně přesvědčen, ale zcela jsem změnil názor, on je v této úloze geniální. Navíc optimální stopáž, každý díl končí těsně předtím, než by začal nudit. --- Po 1. sérii: Jsem nadšen, opravdu jeden z klenotů dramatické tvorby. Určitě to není seriál pro každého, ale vyplatí se počkat a dát mu šanci. Viděno v originále; přestože mě ke sledování paradoxně navnadil jeden díl viděný na ČT2, dabing opravdu zabíjí velkou část emocí. --- Po 2. sérii: Noví pacienti a nové osudy Paula Westona, kvalita však neklesla ani o píď, velký palec nahoru a těším se na další díly. ()
Galerie (549)
Photo © Home Box Office
![V odborné péči - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/587/165587830_926ccd.jpg)
Zajímavosti (6)
- Paul Weston (Gabriel Byrne) řekl ve 2. řadě Gině (Dianne Wiest), že nesnáší své křeslo. Ve skutečnosti ho ani Paulův představitel Gabriel Byrne nesnesl. Už v 1. řadě byl s křeslem nespokojen, ve 2. řadě dostal nové, které nesnášel ještě víc. "Neměl jsem rád to křeslo minulý rok, ale to nové jsem nesnesl ještě víc," uvedl Byrne v rozhovoru pro HBO po skončení natáčení 2. řady. "Chtěl jsem křeslo, ve kterém opravdoví terapeuti normálně sedávají, protože musejí sedět dlouhé hodiny každý den. Dali mi to nové křeslo a vypadalo docela pohodlně, ale nakonec omezilo mou řeč těla ještě víc. Předtím jsem mohl používat své ruce, opřít se o ně a podobně. Nic z toho tento rok dělat nemohu." (honzii)
- Narozdíl od klasické praxe, kdy se TV show točí po jednotlivých záběrech a neustále se přerušuje, Gabriel Byrne preferuje, když se natočí epizoda na jeden zátah, tzn. půl hodiny. (honzii)
- Gabriel Byrne nikdy nečte scénář k následující epizodě dřív než v den natáčení. Pomáhá mu to v zachování si odstupu od charakteru pacienta, kterého tak nemá přečteného, ale scénu po scéně se k němu propracovává. Díky tomu ho nesoudí, ale přirozeně ho zajímá, co se danou postavou děje, a proto je i jeho herecký výkon věrnější. (honzii)
Reklama