Režie:
Martin Hollý ml.Scénář:
Ivan BukovčanKamera:
Karol KrškaHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Emília Vášáryová, Štefan Kvietik, Ivan Mistrík, Ivan Rajniak, Michal Dočolomanský, Vlado Müller, Slávo Drozd, Alena Skokanová, Július Vašek (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Horský vzduch a k tomu krásná žena, to zamotá hlavu i třem chlapům současně... V nádherné tatranské přírodě žijí přes léto tři přátelé, správci vysokohorské chaty Pirin (Š. Kvietik), Valer (I. Rajniak) a „R“ (I. Mistrík). Z nich největší smysl pro humor má Valer. Ovšem také má největší slabost pro ženy. A rovněž pro pašování různého zboží z Polska. K údivu jeho kamarádů mu prakticky všechno hladce vychází. Jednoho dne však na chatu dorazí Pirinova půvabná manželka Saška (E. Vášáryová). Od té chvíle je přátelství tří nerozlučných mužů vystaveno těžké zkoušce. Takové, která může dokonce skončit tragicky… (Česká televize)
(více)Recenze (204)
Pekny pribeh o tom, ako jedna samica zlikvidovala kamaratstvo troch muzov. A slovenske hory dokazu byt pekne krute niekedy ...... najma Vysoke Tatry. Kazdy ich podcenuje /ked som zvladol Alpy, Tatry mi nemozu robit problem, nie ? ..../. Su to najmensie velhory Europy, ale stale klasicke velhory so vsetkym, co k tomu patri. Za to, ze ich ludia casto podcenuju, sa vedia kruto pomstit. Kruto. A okrem zniceneho kamaratstva je Kobaltova veza aj o tomto. V roku 1970 vdaka Moskovskym protokolom 1968 uz normalizacia bezala naplno, a tak reziser Martin Obleceny a tvorcovia chceli natocit nieco, v com nebude normalizacia a sivost a sedivost kazdodenneho zivota pevne zviazaneho normalizacnym rezimom. Normalizacia totiz zarezavala uz vsade : film, hudba, politika komunalna aj vysoka, rozhlas, televizia, noviny - proste vsade. Chceli ujst daleko /do velhor/ od normalizacneho rezimu a normalizacnych sudruhov. Preto vznikol tento film. Olovnatu Vezu mozno este stale povazovat za mimoriadnu kvalitu konciacich sa 60. rokov. A jednoznacne je to pre mna najlepsi diel trilogie - kvalita oboch dielov nema sancu na najlepsiu jednotku. Rezia Martina Obleceneho taktiez na urovni. Kecom a dristom okolo toho, ze vznikla atmosfera niecoho neuchopitelneho a nenavratneho som nerozumel nikdy - a ani im nechcem rozumiet! Za rok 1970 mam vsak ovela radsej Tapakovu Rysavu Jalovicu a Ctyri Vrazdy Staci, Drahousku. 86 % ()
Dnes už by nikdo asi takový film nenatočil, nádherná horská balada s podmanivými Tatrami, krásnou Emílií Vašáryovou, škoda jen, že méně odvážnou než sestřička v Postřižinách a příběhem o pravém přátelství. I přes svůj tragický podtón působí Medená veža neuvěřitelně uklidňujícím dojmem. Chyběly mi tu tedy jen ty horské kozy... ()
Ako tento film okomentovať bez toho, aby som len opakoval to, čo hovoria ostatní? Snáď len pridám, že je to naozaj klenot našej kinematografie a jeden z najsilnejších záverov aké som mal tú česť u nás vidieť. Ale trochu k negatívam: Nevyvážená forma. Úvod je veľmi krátky. To je fakt. Koniec taktiež. Dalo sa to možno urobiť trochu inak, ale nejdem buzerovať. Inak, neviem, či to bolo ripom, alebo vážne niekedy natáčali panorámy, lebo obraz sa mi občas tak divne krivil. Každopádne 9/10. Mistrík výborný. ()
"Člověk může utíkat před lidmi, nikdy však neuteče před sebou…" Dech beroucí scenerie tatranských hor, dech beroucí hudba Zdeňka Lišky a především lidsky silný příběh tří přátel, do jejichž společného života v horách osudově vstoupí jedna krásná žena v podání Emilie Vašáryové. Žena, jež je jako "motýl, kterého se nikdy nepodaří chytit do dlaní". Tato skutečnosti je příčinou žárlivosti, která má nakonec dvojnásobně tragické důsledky. Jediné, co mi na celém filmu moc nesedlo byla ta pašerácká dějová linka, která v samotném závěru poněkud přebije celkové vyznění snímku. Jakoby tu ani tolik nešlo o ono vyústění osudu postavy Pirina a jeho manželky Sašky, ale o to, jak skončili jeho kamarádi. Jsem si vědom toho, že film má volné pokračování, které s onou dějovou linkou dále pracuje, přesto mě ale závěr v tomto směru maličko pokazil celkový dojem z filmu. Jinak by to totiž bylo jasných pět hvězdiček...Ale třeba až na to kouknu někdy podruhé, ještě tu pátou hvězdičku přidám. ()
Ešte pred niekoľkými rokmi som o tomto filme nechcela ani počuť a dnes som si ho pozrela zvedavá a s nadšením. A bola som spokojná. Medená veža je klasickým príbehom priateľstva, lásky a tragédie, ktorý ťaží z nádherného prostredia našich veľhôr. Obsadení tu boli asi naši vtedajší najlepší herci, a boli všetci skvelí a verím, že ich postavy sa pre mnohých stali nezabudnuteľné. Jedinú výčitku mám k záveru, konkrétne to bola tá naznačená prestrelka s financami. Zdalo sa mi to prehnané a strhlo to na seba veľa pozornosti v tak dramatickom zavŕšení príbehu Pirina. Stačilo by, keby to len spomenul rozprávač v doslove. Hudba mala pekné motívy, ale v slovenských filmoch mám s ňou väčšinou problém, nakoľko je príliš zbytočne výrazná. Napriek výhradám musím uznať, že sa jedná o jeden z najlepších filmov našej slovenskej kinematografie. ()
Galerie (21)
Photo © Slovenský filmový ústav
![Medená veža - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/849/158849268_88c16d.jpg)
Zajímavosti (29)
- Nakrúcanie trvalo vyše roka od 2. októbra 1968 do 5. decembra 1969. (pravo)
- Filmový kríž upevnený Pirinom (Štefan Kvietik) bol snímaný kvôli efektu veľkým transfokátorom z Lomnického sedla a aj z lanovky. (Raccoon.city)
- Scéna, kde Valér (Ivan Rajniak) s kamarátom zbadali Sašku (Emília Vášáryová), ktorá sa nahá opaľovala, sa točila asi 100 metrov pod Dlhým vodopádom. (Raccoon.city)
Reklama