Režie:
Mike LeighScénář:
Mike LeighKamera:
Dick PopeHudba:
Gary YershonHrají:
Sally Hawkins, Elliot Cowan, Alexis Zegerman, Andrea Riseborough, Sinead Matthews, Eddie Marsan, Nonso Anozie, Philip Arditti, Oliver Maltman, Samuel Roukin (více)Obsahy(2)
Je těžké být šťastný? V nové rozverné komedii scénáristy/režiséra Mikea Leighe září Sally Hawkinsová jako Poppy, nezkrotná a bezstarostná učitelka, která vnáší nakažlivý a neutuchající optimismus do každé situace, která ji potká, a nabízí tak působivý, pravdivý a velice lidský průzkum jedné z nejzáhadnějších a často nejprchavějších předností lidského života: ŠTĚSTÍ. Poppyin optimistický pohled na svět je prověřen již na začátku příběh, když jí někdo ukradne kolo. Nicméně ona se zapíše do autoškoly ke Scottovi, který se ukáže být jejím „neporazitelným nepřítelem“ – vztekajícím se, upjatým cynikem. Napětí při jejich týdenních lekcích narůstá a Poppy musí vynakládat stále větší úsilí na to, aby si i nadále udržela pozitivní mysl a dobrou náladu. A jak si poradí s nervově labilní učitelkou flamenga, zatrpklou těhotnou sestrou, problémovým bezdomovcem, malým rváčem ve své třídě a zablokovanou páteří? Nyní zodpovězte otázku: „Je sklenice z půli plná nebo z půli prázdná? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (146)
Bezstarostné, optimistické × nudné, o ničem, provokující. Netuším, o čem ten film byl. Asi nabádal lidi k tomu, aby se dívali kolem sebe a nebyli neustále naštvaní. Je fakt, že v některých situacích bych si taky chtěla udržet své cholerické nervy na pohodě. Hlavní hrdinka a představitelka mě velmi, ale opravdu velmi provokovala a znát podobnou osobu, asi bych jí musela fyzicky napadnout. Její pubertálně, infantilní a hloupé řechtání se všemu bylo trochu moc. Včetně nábožensky založeného intruktora autoškoly, který nám v závěru ukázal, jaký je opak smíchu. Film byl dlouhý a na to jak byl dlouhý, byl velmi zmatený. Snímek pro ty, kteří se umějí také smát všemu a nic je nerozhodí. My, zatvrzelí pesimisté, se půjdeme zahrabat zpět do svého světa. ()
Uznávám, že asi moje hodnocení hodně podkopává dabing, s kterým jsem film viděla. Hlas Jitky Ježkové, který slyším denně z televize mě už vážně irituje a konkrétně v tomto filmu je dabing asi nejslabším článkem. (Znáte to šumění v pozadí, jako při argentinských telenovelách). Na druhém místě jsou vtipné situace, které ani vtipné nejsou. Možná jsou, ale český dabing neumí situační humor správně podat, takže by se dalo říci, že opět film padá na dabingu a neschopnosti pojmout anglický humor pro české publikum. (To je pak už jen chyba překladatele, který se neumí vypořádat se slovními hříčkami a idiomy). Takže pokud se chcete nakazit optimismem, tak spíše doporučuji americkou nápodobu Yes Man s Jimem Carreym. ()
Extra neurastenik Eddie Marsana kontra sangvinička na entú Sally Hawkins. Veľmi efektívne. Miestami však tápajúce v ničnedianísa. ()
Ona je opravdu až nehorázně optimistická... ()
Absolutně o ničem, trapné, nudné, komické (tím špatným způsobem). Bléé.. ()
Obyčejný film s neobyčejně dobrým hereckým výkonem Sally Hawkinsové, která dokázala svou postavu vybavit přesvědčivým výrazem a to i v situacích, ve kterých by bylo pro jiné herce nemalým problémem vybalancovat s dokonalou přesností upřímný optimismus a otravnou rozhyhňanost. Příběh jako takový postrádá ale pevnější sepětí, a i když mnoho motivů putuje přes jednotlivé scény, pořád jde jen o samovolný sled. 70% ()
Je to jako cesta metrem - dlouhá, líná a plná rozličných individuí. Někdo si cestou čte zamilované příběhy, jiný řeší smysl života a další jen sleduje cvrkot kolem. Jen na Vás záleží, jak se budete cítit až z toho metra vystoupíte. ()
ENHARA !!! Naprosto dokonalý film. ()
Filmy Mikea Leigha mě nikdy moc nebraly. Nikdy jsem je nebyl schopen zkouknout celé, moc se tam mluví, na mě ani moc neděje, hrají tam strašně obyčejní lidé a ženy bývají "po britsku" pohledné:-) Ale Poppy mě klofla na první pokus. Mike udělal pár krůčků zábavností k lepšímu strávení filmu, ale zároveň se nijak nezprotivil tomu, co umí nejlépe. Velmi realisticým postavám, jejich příběhům, motivacím a charakterům. Příjemná hudba, velmi dynamická a živelná kamera (na Leigha a takovýto film obzvlášť), ale hlavně skvělí herci! Sally pojala Poppy tak nádherně sympaticky, zároveň uvěřitelně a neotravně, až to bere dech. Cholerický a politování hodný Eddie Marsan - nejlepší auto-instruktor v Londýně; a Poppyin babinec - tak živelné, veselé, starostlivé, bláznivé, ale ne hloupé a jednoduché ženské/holky co chtějí štěstí a nebojí se pro něj něco udělat a ještě si to užít. Ano tenhle film se mi líbil, je jednoduchý, silný v detailech (kursy flamenca), lacině se nepodbízí a nádherným způsobem pobaví... 100% PS: ideální film pro české učitele/ky, takhle se dělá škola, s chutí a šťávou a ne to co se dá srovnat s pátečním jídlem ve školní jídelně, tzn. zbytky z celého týdne - lehce přesmahnuty:-( ()
Pro mě zklamání. Hlavní hrdinka Poppy si nezískala mé sympatie, tudíž jsem se nedokázala vcítit do jejího chování, pochopit ho nebo jím býti pobavena. Celý film stojí a padá právě na této skutečnosti - tedy zda si vás Poppy získá. Mé sympatie měla spolubydlící hlavní hrdinky, o té ovšem film není. Velký prostor má další mnou nepochopená postava učitele autoškoly – asi má vyjadřovat protipól extrémně optimistické Poppy, je extrémně pesimistický, zatrpklý, ublížený, vzteklý, prkenný, bez smyslu pro humor (i když to co předvádí Poppy mi vtipné nepřišlo). Závěrečný zvrat v jeho vztahu k Poppy na mě působil trochu nevěrohodně. Ale abych jen nekritizovala – hlavní role jsou velmi dobře zahrány, takže pokud vás Poppy osloví, máte šanci si film užít. ()
Skoro dvě hodiny o ničem. Hlavní postava je zajímavá, někomu bude sympatická, jiný ji bude nenávidět. Hlavní problém jsem měl ale s tím, že jsem celý film čekal na něco, co nepřišlo. Buď jsem očekával, že někdo zemře, nebo alespoň skoro zemře, a nebo vysvětlení proč je hlavní hrdinka magor. Asi bych byl spokojený, kdyby někdo jen v posledních minutách konstatoval, že Poppy má nádor, je postižená, unesli jí mimozemšťani, nebo ji v mládí otec prznil a její reakce na to je její bezbřehá, skoro až alkoholická, všeživotní euforie. Ale nic z toho. Předpokládám však, že to je záměr a nikdo během natáčení nestratil tu část scénáře kde se něco děje nebo vysvětluje, a tak musím alespoň ocenit, že celá story je uvěřitelná a všichni se chovají reálně na základě vlastního charakteru. Je vlastně docela příjemné sledovat jak lehce někdo proplouvá životem a jak svým chováním rozčiluje všechny ty upjaté zapšklé typy. ()
Jednoduchý filmeček ze života ve kterém se na první pohled nic neděje, ale stejně sem měl celou dobu lehký úsměv na tváři a to hlavně díky úžasné Sally Hawkins, která hraje opravdu skvěle a díky ní jsou i nudné scény (není jich moc) v pohodě. Samotný název myslím celý film dobře vystihuje...go lucky...75% ()
Všichni říkají: ta ženská je tak úděsně protivná, že na to vůbec nedá dívat. Pravda, základem koukatelnosti tohoto filmu je nezprotivit si pohled na hlavní postavu. Ale že byste ji museli hned obdivovat, zbožňovat a uctívat taky není pravda. Já ji třeba taky úplně nemilovala, a přitom se ke mě nějaké to malé poselství, co chtěl film možná sdělit, dostalo a přenesl na mě příjemnou atmosféru. Příběhem docela jednoduchý, pár pronesených myšlenek a dnešních i obecných témat k zamyšlení, pár modelových příběhů. Stojí za to zkusit. ()
Veľmi príjemná a osviežujúca komédia, v závere s trochu dramatickým tónom, ktorá vám dodá chuť do života. Poppy má správny pohľad na život a kiež by si viacerí dokázali vybrať z toho zlého aj niečo dobré a zachovať si vždy úsmev na tvári. ()
Prvni me nepochopeni se tyka vynechani alespon oscarove nominace pro protagonistku strestene Poppy (uzasna Sally Hawkins). Dalsi se vaze k rozkouskovanemu pribehu, ktery nema zadny hlavni motiv, kdyz neberu jako hlavni linku autoskolu a vysilujiciho instruktora. Prepalene vtiravy optimismus a divny nadech se divaka od zacatku az do zaveru nezbavi a zalezi jen na nem samotnem do jake skupiny se zaradi. Ja jsem nekde na pul cesty, takze se neda konstatovat, ze me film nadchnul nebo opacne. Cesta zivotem je zaklastena vyzvami a kazdy ma svuj zpusob, ktery ho prenasi k stastnemu brehu spokojenosti. Vseho s mirou 60% ()
Poppy (Sally Hawkins) je veselá 30-letá mladá žena. Žije v pronajatém bytě s nejlepší kamarádkou Zoe (Alexis Zegerman). Obě jsou učitelky. Poppy má pořád dobrou náladu, stále hýří vtípky. Ovšem lidé kolem ní, v jejím věku jsou už seriózní. Například její učitel v autoškole Scott (Eddie Marsan), je soustředěn na svou práci, ale zjevně šťastný není. Ten ji pokaždé hystericky napomíná, aby byla vážná. Nebo její mladší sestra Helen je superseriózní ve všem, co dělá – rodina, dům, penzijní připojištění. Nemůže vystát, že Poppy po ničem z toho netouží a nepotřebuje k životu. V některých chvílích mi Poppy přijde až neuvěřitelně přehnaná a víc se mi líbí ve chvílích s Timem (Samuel Roukin), svým novým přítelem. Chápu rozdělená hodnocení tohto filmu. Jedněm leze na nervy, druzí si jej pouští pro dobrou náladu. Já jsem někde uprostřed, ale určitě se na něj ještě podívám, ten příběh má něco do sebe. ()
Absolutně nezajímavý odpad... ()
“Enrahah”…krútim hlavou a ešte stále neverím tomu, čo som práve videla. Pravdou je, že Happy-Go-Lucky som nebola schopná vidieť celý v jeden deň . V polovici som to vzdala a zamýšľala sa nad tým , ako niekdo dokázal skrižit "Mary Poppins" so sliepkou a vytvoriť tak “úžasnú” postavu, akou Poppy alias “Pančuchy a čižmy forever” je... No a akoby to nestačilo, nech sa páči, na scénu prichádza inštruktor všetkých auto-inštruktorov, mierne uslintaný Scott…Omg, z ktorého psychiatrického oddelenia ušiel ten chlap???... Úprimne, zbožňujem British English, ale mám pocit, ze prave tento film je omnoho viac stravitelný nadabovaný a až na pár milých momentov- je slušne otravný .… Ak by som mala byť opäť nakazená týmto druhom optimizmu…please, just shot me! ;) ()
Tři holky co tančí na Common People od Pulpu, učitelka flamenca, která zprostředkovává vášeň a rytmus, jeden mrzutý instruktor, který by se dal přirovnat ke všem těm každodenním mrzutostem a hlavně jedna usměvavá dívka - žena z oné trojice, která ještě pořád ví, že život má nesmrtelnou krásu jedině tehdy, když se chce umřít s úsměvem. Vyprávění o samotě, přátelství, úsměvech, trampolínách, prstech a o tom, že štěstí je krásná věc, jehož v češtině dvojitý význam si vlastně tvoříme jen my sami. Další dílo s přesahem, které pochopí a ocení jen ti, kteří ještě nezapomněli. 105%. ()
Toto bylo nominované na Oscara za scénář? To si dělají prdel ne. Větší cypovinu už jsem dlouho neviděl. Scénář veškerý žádný, dialogy dementní, že víc už to snad ani nejde. Hlavní představitelku bych vzal bejzolkou po hlavě po 5ti minutách, něco tak otravného a trapného se snad nedá ani zopakovat. Film, který jde od hovna k hovnu, nezachrání to vůbec nic. Akorát mě to nasralo. ()
Reklama