Režie:
Christophe MalavoyKamera:
Carlo VariniHudba:
Jacques DavidoviciHrají:
Jean-Paul Roussillon, Lionel Abelanski, Olga Grumberg, Mathilde Seigner, Elisa Tovati, Tsilla Chelton, Quentin Grosset, Pierre Aussedat, Philippe Fretun (více)Obsahy(1)
Ani v Paříži nebyly v době druhé světové války židovské rodiny v bezpečí. A proto v roce 1942 opustila jedna z těchto rodin ruch velkoměsta a vydala se ukrýt na venkov. Nikdy by se jim to ale nepodařilo bez pomoci přátel, které zde nalezli. Dramatický snímek natočil v roce 2007 režisér Christophe Malavoy dle stejnojmenné divadelní hry od francouzského dramatika a scenáristy Jean-Claudea Grumberga. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (8)
Herec Guillaume Delaunay je rozhodně slušný ,,nástupce,, Richarda Kiela. Ve tmě bych s ním nerad střetl. Kdyby byl učitelem, každý jeden z nás by se snažil víc. ...... Film není tak úplně klasicky natočený, je tady i vtip, je cítit že ta divadelní hra ovlivnila tvůrce. Soustředí na příběh, nedělá reklamu z holokaustu. Válka není jen ,,deset nejhrůzostrašnějších obrazů,, ukazovaných dokola, ale je tam i ten život. 3,5/5 ()
Známý francouzský herec a začínající francouzský režisér Christophe Malavoy natočil hodně zajímavý film o holocaustu nahlíženém tentokráte ale novátorskou optikou jakoby z povzdálí, z opuštěné vesnické samoty, kam doléhají jen dozvuky strašných dějinných událostí 2. světové války, což si sebou život vzdálený od městského centra logicky ve své podstatě nese. Ten Malavoyův tvůrčí přístup je skutečně osobitý - jeho vyprávění neustále balancuje na hraně syrového naturalismu a komorního a civilního dramatu, který veškeré zlo podává jen v náznacích (když se malý Henri dostane do církevní školy, stačí dva symbolické obrazy kněze právě aplikujícího tělesný trest na svém svěřenci a ,,podávání" prádla a divákovi z těchto náznaků i bez explicitně naturalistických scén přeběhne mráz po zádech). Příběh židovských utečenců z Alsaska (hraniční francouzské oblasti mezi Francií a Německem, která po Prusko-francouzské válce byla téměř celá připojena k Německé říši, Versailleská smlouva ji opět navrátila Francii jako vítězné mocnosti a nacisté ji ve 30. letech 20. století opět anektovali...) je zajímavý jak svým podáním, tak svým civilním rozměrem. Strach obyčejných lidí, kteří měli to štěstí, že unikli deportačním transportům do vyhlazovacích táborů na východě... Podobné filmy: Musíme si pomáhat, L' Armée du crime ()
Já jsem naopak rozhodně nepostrádal jakékoliv vyhrocení zápletky a gradaci do extrému. Nepostrádal jsem věčné návštěvy uniforem a infarktové bušení na dveře. Stejně jako klasický horor doplácí právě na tyto aspekty, kdy se odporná monstra odhalí už v první půlhodině a všude je krve jako na jatkách i v tématu holokaustu a ukrývání židovských uprchlíků, může být zlo poměrně vzdálené a jen v malých náznacích - i tak může fungovat vynikající drama. V tomto případě je hodnota především v nesmírně lidském chování majitelů statku a především ve vynikající režii a ještě lepší kameře!! ()
Zhruba první hodinu jsem film sledovala poměrně se zaujetím. Poté mi však myšlenky začaly ubíhat pryč. A to díky stereotypnosti a nepohnutelnosti děje. Ve filmu chybí nějaké výrazné scény, zápletka či něco z toho "válečného drama". Snímek je vcelku přesným odrazem svého názvu. Je až příliš "svobodný". Paní herečka, která ztvárnila postarší maminku, mi z nějakého důvodu připomínala čarodějnickou Lornu Raver z hororu Stáhni mě do pekla. Zcela souhlasím s komentářem uživatele bruceman 7. ()
Dosť nezáživný film z obdobia 2. svetovej vojny , ktorého najväčší problém vidím v príbehu, ktorý nieje ničím výnimočný. Takýchto príbehov sa počas vojny odohraly tisíce, čo by nevadilo, keby mal aspoň niečo navyše. Málo dramatické, bez zápletky a po všetkých stránkach priemerné dielo s televíznym lookom. 60%. ()
Reklama