Režie:
Christophe HonoréKamera:
Rémy ChevrinHudba:
Alex BeaupainHrají:
Louis Garrel, Ludivine Sagnier, Chiara Mastroianni, Grégoire Leprince-Ringuet, Brigitte Roüan, Alice Butaud, Jean-Marie Winling, Clotilde Hesme (více)Obsahy(1)
Ismaël má rád Julie a Julie má ráda Ismaëla… Přesto se však v jejich domácnosti zabydlí kamarádka Alice. V době, kdy začne jejich „ménage à trois“ trochu skřípat, se stane tragédie, která velmi výrazně zasáhne do Ismaëlova života. Nic není jako dřív, z rozverného mladíka se jako mávnutím kouzelného proutku stane samotář. Odmítá všechny snahy okolí o sblížení, chce se se životem poprat sám. Na scéně se však objeví sympatický student Erwann… (ČSFD)
(více)Recenze (55)
Být na místě Ismaëla, ode vší té péče okolí uteču někam hodně daleko; čekala jsem, kdy se mu začne nabízet i Juliina matka. Ale kdoví, asi ty pobídky potřeboval, aby se mohl rozhodnout, co dál. Sympatická kamera, sympatický Louis Garrel, nevtíravá hudba. Jen obsah těch písní mi přišel chtěně poetický - a taky se zdá, že Francouzi si pod pojmem muzikál představují trochu něco jiného než já. Přes počáteční rozpaky se nakonec přikláním k vyššímu hodnocení. ()
Hodně nevyrovnaný film jak ve scénáři, tak ve výkonech herců. Začíná to docela nadějně, dokonce i první písničkový vstup je takový lehký, francouzský. Postupně se ale děj víc a víc zamotává, přibývají postavy, skoro všechny se chovají hodně iracionálně a každých 5 minut zazní variace na první písničku (skladatel netrpěl v době skládání zrovna tvůrčí invencí) s jinými herci, z nichž někteří zpívají opravdu strašně. Ke konci filmu jsem si navíc říkal, "ježiš, kam zase de a co nepravděpodobnýho udělá", jen aby to bylo zajímavý. Škoda. ()
Veľmi príjemné muzikálové osvieženie, ktoré ma prekvapilo z čista jasna na 10. ročníku FIFFBA. Mám rád francúzske filmové hračky a táto mi vyhovuje svojou upršanou atmosférou, vynikajúcim soundtrackom (César Alex Beaupain) a dobre obsadeným mileneckým trojuholníkom (Garrel, Sagnier, Hesme). Snímke dominuje citlivá kamera, ktorá necháva diváka, aby sa túlal ulicami a vnímal pocity hlavných hrdinov. C'est superb! ()
Jako jediná jsem bohužel zadržovala smích (takže napůl jakoby poprskávala a snažila se to maskovat pokašláváním) při každý trochu romantický scéně, když všechny baby štkaly a zasněně civěly na to romadrama (a taky mě zasypávaly pohoršenýma pohledama s kadencí samopalu) Asi jsem na takový filmy holt už cynická. 15%. ()
Nádhera a z francouzský Francie! 95% ()
Osciluju mezi jednou a třemi hvězdami. Těžko trávím postavy, které se chovají divně, nelogicky, říkají věty, kterým je těžko rozumět... Hlavní hrdina je od začátku celý takový labilní, studený, nevyrovnaný, až ten závěr jej patřičně rozehřeje. Závan francouzského příjemný, viděno s pauzou - v polovině zvítězilo zdřímnutíčko. ()
Veľmi príjemný film. A hoci inak mi je často vyložene trápne, keď začnú herci vo filme spievať, tu mi to prišlo prirodzené a nenásilné. A to najmä kvôli piesňam. A Garrelovi, naturellement... Príbeh vcelku jednoduchý, ved čo už iné môžu riešiť Francúzi než lásku /na všetky spôsoby/. ()
Tak tenhle film se mi hodně líbil. Je vidět, že se jedná o fracnouzký film, protože francouzi dokážou vždy vytvořit něco příjemného a nečekaného. Velkým plusem filmu je pochmurná nálada podzimní Paříže a i samotný příběh. Kdy Ismael plně miluje svoji dlouholetou přítelkyni Julii, po její nenadálé smrti se vyrovnává se svojí ztrátou po svém a začně se románek s mladým studentem. Film je protkán příjemnou francouzkou hudbou a herci kterým se dají jejich problémy uvěřit. Pro mě jsou Písně o lásce dokonalým filmem na oddychový večer. ()
Zvláštní, zvláštní krásný film, éterický, smutný, ale nesedá těžce na dno duše... O podobách lásky, lásky jako citu, který může spojit kohokoli. A s úžasnou hudbou. ()
Obsahuje SPOILER. Můj zamilovaně milovaný film. Jednou jsem viděla na youtube jakési video, kde si dva mladíci zpívají o tom, jak jeden voní po palačinkách a druhý je sektářský vdovec, a nakonec se políbí na balkóně. Ta scéna se mi tak líbila, že jsem prohledala celý internet odshora dolů a podívala se i za ledničku a nakonec jsem objevila Les Chansons d'amour. A svět se pohnul. Přiznávám, některé části jsou tak zvláštně, táhle francouzské, písničky jsou tak trochu depresivní,ale celé je to dohromady naprosto dokonalé. A hlavně, má to prostě skvělý konec. ()
Film má svoje kouzlo (pro mě 2x protože v Paříži jsem byl a podívám se tam znovu), námět milostného trojúhelníku je zpočátku také celkem zajímavý a postupem času se to celkem mění - těžko říct, zda to bylo dobré či nikoliv. Pokud bych u někoho věřil, že je to možné, pak to budou Francouzi :-P Co se týká pokusu o musikál, tak to bych s jistotou řekl, ŠPATNÝ POKUS! Kombinovat film a musikál to chce nejen odvahu ale sakra všechno musí být opravdu dobře promyslené a herci musí být dobří i zpěváci....SPSA ()
dojem rozpacity, niekolko vylozene vydarenych scen, chansony vo filme nemusim, cely film pre mna postradal akukolvek emociu....co v pripade tejto temy je troska ehm na skodu, podarilo sa vsak velmi pekne zachytit atmosferu pariza, mne sa na momentik vratil antoine doinel a bebel v jednom, avsak na truffauta a godarda este honore nedorastol. ()
Drama ? ...muzikál !?... a ještě k tomu romantický...!!!? Původně jsem se na to vůbec nechtěl dívat, ale protože bylo ospalé sobotní odpoledne, říkal jsem si, že lepší než nic... Jaké však bylo moje překvapení ! Smutně zábavná melancholická zápletka s překvapivě zamilovaným koncem. Atmosféra (zřejmě ?) podzimní (nebo ?) jarní Paříže, francouzi se svými nekonečnými obědy a cigaretami :-) Povedené songy, které nenásilně vstupovaly do děje a podkreslovaly momentální nálady. Velmi zdařilé dílko. Ani po týdnech nedokážu vypustit z hlavy. ()
"Miluj mě méně, ale miluj mě dlouho" a Leprince-Ringuetovi by neodolal nikdo... ()
Paříž, Louis Garel a Alex Beaupain dokonalost sama. Víc filmů Christophe víc takových filmů!!! ()
Reklama