Režie:
Nicolas Winding RefnKamera:
Larry SmithHudba:
Johnny JewelHrají:
Tom Hardy, Kelly Adams, Amanda Burton, Mark Devenport, Matt King, Joe Tucker, Juliet Oldfield, Gordon Brown, Jonny Phillips, Simon Broadhurst, James Lance (více)Obsahy(1)
Nepřejte si skončit s ním za mřížemi. Stylizovaný životopis notorického násilníka a nejslavnějšího britského vězně. Píše se rok 1974 a devatenáctiletý mladík, rváč a nepřizpůsobivý živel Michael Peterson vykrade poštu. Je okamžitě zatčen a odsouzen k sedmi letům žaláře. Jiní by to považovali za trest, ne tak Michael. Vždy chtěl být totiž slavný, jelikož však nic neuměl, uvědomil si, že právě až za mřížemi se může stát hvězdou. Jednoduše tím, že bude pokračovat v tom, co dělal na svobodě. A tak přijal jméno Charles Bronson a začal mlátit každého, kdo se mu dostal pod ruku. Nakonec si odseděl 34 let, z toho 30 let na samotce (tato čísla platila v době vzniku filmu). O datu jeho možného propuštění nebylo dosud rozhodnuto.
Dánský režisér Nicolas Winding Refn se proslavil trilogií Pusher (první díl u nás vyšel na DVD pod názvem Dealer), snímanou autenticky působící ruční kamerou, tady máme naopak ode všeho odstup. Refn od počátku sází na to, že nemůžeme proniknout do Bronsonova nitra a že tento reálně žijící člověk s nálepkou nejnebezpečnějšího vězně Velké Británie má jen image, ale nikoli vnitřní identitu. Při stylizaci Bronsona si vybírá jako určující jeho vzhled kníratého cirkusového siláka a vyprávění posouvá do polohy klauniády a divadla. Snímek Bronsona ukazuje jako šílence nejen coby aktéra v minulosti, ale i jako vyšinutého vypravěče, jenž se obrací přímo k imaginárnímu kabaretnímu i reálnému publiku v kinosále. Součásti výsostné stylizace vizuálně brilantního snímku je také bohatý hudební doprovod, který sahá od Wagnera, Verdiho nebo Pucciniho po rytmicky nadupané skladby současných skupin Glass Candy, Pet Shop Boys či New Order. Ostatně díky působivému spojení klasické hudby s násilnými scénami bývá film často srovnáván s Mechanickým pomerančem (1971) Stanleyho Kubricka. A nakonec je zde patrně životní herecký výkon Toma Hardyho v titulní roli, který dokázal během unikátně krátké doby nabrat téměř dvacet kilo svalové hmoty, oholil si hlavu a se svou rolí absolutně splynul. V jeho podání je Bronson postava, která vás bude zajímat.
(Česká televize)
Videa (3)
Recenze (496)
My Name is Charles Bronson ... a hned potom následuje galapředstavení Toma Hardyho pod taktovkou geniálního Nicolase Winding Refna. Jednu scénku už nikdy z hlavy nevymažu: Get over the motherfucking bed now and rub me here you slag! Go on rub it in. That's right we ain't got all day. Rub it right down my back. Go on, down my back and my legs! Back o' my legs, my ass, my ass cheeks. On my ass. Not in my ass you fucking homo! Dammit! Kdepak to co s autobiografickým snímkem provedli Hardy s Refnem, to se jen tak nevidí. Ukázkově šílené a hypnotické zároveň. 75% PS: http://en.wikipedia.org/wiki/Charles_Salvador ()
Zpovědi nebezpečné mysli. Mysli, která víc jedná, než myslí. Bronsonovo chování se vymyká veškerým škatulkám, stejně tak styl filmu. Na představení režírované uvnitř hlavy samotného Bronsona (jak naznačuje potlesk publika na nepatřičných místech) jsou záběry nezvykle dlouhé a brutalita vcelku mírná. Černohumorné metafora jediného myslitelného přístupu, s nimž vás nezlomí britský nápravný systém, naráží do pokusu vypovědět jakž takž pravdivě příběh jednoho života. Nebo mělo jít dokonce o snahu „zlidštit“ pro masy (líbivá audiovizuální stránka vždy navýší počet zájemců) další minoritní skupinu obyvatelstva – masochisty? Zde se film potýká s nadobyčejnou psychologickou plytkostí – ani aktuální prostředí o Bronsonových náladách moc nevypovídají, jak by se nabízelo – a prostým faktem, že málokterou ránu osudu schytal Bronson bezdůvodně, takže proč s nim jakkoli soucítit? Bronson je filmem spíše problematickým než špatným a rozhodně méně hloupým než třeba v něm citované Přání smrti. Nevím, co nám tvůrci usilovali sdělit, ale i kdyby nic, je to nic vyšperkované jedním z nejlepších soundtracků posledních let (první skladba působivě variuje první tóny Mechanického pomeranče) a účastí herce (ve vedlejší roli), který vypadá trochu jako Peter Bogdanovich. Něco takového už se slyšet a vidět vyplatí. 65% Zajímavé komentáře: Cival, genetique ()
Tom Hardy podává obdivuhodný výkon a jeho Bronsona (či toho skutečnýho) bych na ulici fakt potkat nechtěl, ale jenom výbornej výkon film neudělá. Film je totiž prakticky složenej jenom z nesouvisejících scén, ve kterých Bronson dává někomu pohubě nebo dělá nějaký jiný kraviny. A celý to prostě nedrží moc pohromadě, i když některý scény jsou vážně povedený a jsou fakt dobře sestříhaný s hudbou. Navíc místy je tempo dost pomalý a na krátkou stopáž jsem se dost často nudil a jednou jsem málem i usnul. Což není pro film, který je některými považován za nový Mechanický pomeranč (wtf?) dobře. 50% ()
Bronson představuje alternativní úlet z oblasti mainstreamu do vod produkce určené především menšinovému festivalovému publiku. Silně přestylizovaný, prakticky bezdějový, ale slušně zábavný a poctivě odehraný, navíc se zajímavým Tomem Hardym v hlavní roli, který se v postavě násilnického pošuka vyloženě vyžíval. Nechtěl bych s Petersonem alias Bronsonem žít v jednom městě, tím spíš mě děsí představa, že bychom měli sdílet byt v jednom činžáku, ale na filmovém plátně jeho zuřivé výlevy a maniakální nápady můžou u diváka vzbudit úsměv. Neodvažoval bych se ale Bronsona komukoliv doporučovat, na to je příliš - možná ani ne kontroverzní, jako spíš ujetý, výstřední, bláznivý, zkrátka obtížně zařaditelný originál. Je tam cítit inspirace montypythonovským smyslem pro mystifikaci a absurditu a, jak už napsal můj oblíbený uživatel Radek99, je i ovlivněný tradicí britské sociální komedie. Je to filmík, který určitě nijak nezasáhne do filmových dějin, ale pro zpestření mainstreamové filmové produkce má všechny předpoklady. Celkový dojem: 60 %. ()
Krimi, akční a thriller ? A já se u toho výborně bavil. Komediálně pojatá sonda, která podle ČSFD komedie není, do jedné rozervané mysli. Překvapuje nejen okolí, ale i sebe. Bez ohledu na následky zde Charlie předvádí svoje teatrální umění. Je to on, připraven na cokoli. Perfektní režie a naprosto bezchybný Hardy, rovnající se grandióznímu Danielovi - Day Lewisovi ve filmu Gangy New Yorku. ()
Galerie (63)
Zajímavosti (15)
- Režisér Nicolas Winding Refn sa drží svojich obľúbených interpretov. Piesne od Portlandskej elektronickej skupiny Chromatics zazneli aj v jeho neskoršom filme Drive (2011). Od druhej Portlandskej skupiny Glass Candy dokonca totožná pieseň "Digital Versicolor". (Lucjen)
- Před natáčením se režisér filmu chtěl osobně setkat s pravým Bronsonem. Rozmyslel si to však a namísto toho dostal od pravého Bronsona milý dopis a pozdějí s ním uskutečnil i dvacetiminutový telefonát. Nakonec pravý Bronson zaslal svůj hlasový záznam, který chtěl Nicolas Winding Refn zařadit do scénáře, do kterého se dostala třeba tato věta: "Bylo to naprosté šílenství ve své nejlepší podobě." (dinamit_1)
- Jason Statham měl ztvárnit hlavní roli, ale po neshodách se studiem nakonec odstoupil. (Karlos80)
Reklama