Režie:
Hidetomo MacudaScénář:
Šógo MutóHrají:
Maki Horikita, Šun Oguri, Tóma Ikuta, Júsuke Jamamoto, Hiro Mizušima, Majuko Iwasa, Jošinori Okada, Džunpei Mizobata, Jú Širota, Masaki Okada, Rjóhei Suzuki (více)Epizody(12)
-
Kindan no danširjó tocunjú (E01)
-
Ikenai kiss (E02)
-
Rjóki na aniki (E03)
-
Abunai sannin heja (E04)
-
Ikenai kaigan monogatari (E05)
-
Daiharan no koi hadžimaru (E06)
-
Tocuzen no bed in (E07)
-
Ore wa Mizuki ga suki (E08)
-
Bareta! (E09)
-
Ore ni šitoke jo (E10)
-
Omae no tame ni tobu (E11)
-
Oretači ga mamoru! (E12)
Obsahy(1)
Mizuki se vydává v přestrojení za chlapce na elitní střední školu, aby pomohla jednomu sportovci znovu začít jeho kariéru. Kvůli ní byl totiž výškař Sano zraněn a od té doby už vůbec nesportuje. Nemá to vůbec snadné, Sano nejeví o nic zájem kromě svého psa. Navíc škola sama je sbírka velmi různorodých charakterů, které jí všelijak komplikují život, když musí plnit své školní povinnosti. Navíc se o ní až příliš zajímá spolužák Nakatsu Shuichi. (Vavča)
(více)Recenze (37)
Jojo, tohle je ten správný příklad toho, co se mi na japonské kinematografii líbí, jejich humor je tak hodně ujetej, ale japonským způsobem, né americkým ( vulgárním), že jsem z toho byl fakt nadšen. Tohle mi prostě sedlo, 90% herců mi tu bylo sympatických, někteří (Tóma Ikuta) dokonce jsou adepti na oblíbené herce, pokud zaujmou i v jiných titulech. Nejsem typ člověka, který by měl rád komedie, ale Japonsko mi dokazuje, že nakonec stejně je určitý typ humoru, který mě potěší, zlepší náladu. ()
zatiaľ sa úúúúúúúúúúúúchvatne zabávam... treba to brať s nadhľadom... je to akoby ste čítali mangu, len je to sfilmované... takže podľa mňa sa im ich zámer podaril... uvidíme na konci :) (po 2. časti) ... ešte stále sa neviem zdržať smiechu... ale začína to byť aj vážnejšie... naozaj podarený seriál, ktorý vrelo odporúčam... hlavne milovníkom mangy XD... (po 10. časti) no dobre... to lúčenie sa bolo príliš zdĺhavé, ale celý seriál bol na viac ako 5*, takže rozhodne hviezdičku neuberiem :)... a špeciál je fajn, ale nie až tak ako celý seriál dokopy... Rada si ho pozriem ešte raz (a možno nielen raz :))... ()
Skladby Ikemen Boogie a St.Blosoom poslouchám stále dokola. Dynamické a hravé. To samé platí i o seriálu. Pokud člověk přijme velmi bláznivý japonský humor, místy jasně vycházející z mangy, má vyhráno. Ve své uletěnosti a šílenosti je toto dílko vpodstatě brilantní. Vtípky, nad kterými se směji ještě napotřetí ("doopravdy políbí každého"), Maki Horikita v "nepasivní" roli, ve které se mi líbí asi nejvíc, homosexuální školní lékař (komický a velmi charakterní současně) a hromady vedlejších, ale velmi propracovaných postaviček (asi nejvíc jsem "miloval" velitele kulturistické skupiny, jeho chování k podřízeným a ke své girlfriend). Konec mi nevadil, protože jsem chápal, že se tvůrci důstojně rozloučit musí. Speciál si odkládám, taiwanskou a korejskou verzi vidět nepotřebuji. Jediné místo, které mi ne zcela sedlo, byl díl, ve kterém přišel nový učitel, nicméně to mé celkové hodnocení nesnižuje. ■ Po opakováném vidění některých dílů: Stále se nad tím směji, vnímám i víc detailů a dokonce oceňuji ještě víc. ■ Vystihující (dostatečně praštěné) video OST St.Bloosom http://www.youtube.com/watch?v=roNEyLCRuc8 ()
Mé první dorama a trefa do černého, asi jsem si nemohla vybrat lépe. Oněch 5 hvězdiček je sice spíše za to jak jsem se bavila, než že by si je seriál opravdu zasloužil (skoro bych to viděla na guilty pleasure). Základní premisa je vskutku stupidní a slibuje už od začátku hojné množství crossdressingu, na kterém si Japonci tak rádi ujíždějí a hned si dokážete vytipovat dějové zvraty, ke kterým dojde. To ovšem ani nevadí, protože titulní trio je více než sympatické (Horikitě Maki sice toho kluka moc věřit nejde, ale je roztomilá, Oguri Shun jako cool týpek s dobrým srdcem získá na svou stranu každou divačku a Ikuta Toma je naprostý komediální talent), čekají nás šílené soutěže, které mezi sebou pořádají jednotlivé koleje (kromě relativně normální koleje sportovců jsou tu ještě mí favoriti, kolej bojových umění, vedená tvrdou rukou jejich vedoucího a kolej jakýchsi divadelníků, kteří jsou jak z jiného světa (věřím, že tady už i milovníci japonského humoru nechápou, protože, co ti tam občas dělají...)). Vůbec klání a rivalita mezi jednotlivými kolejemi je vždy základem každého dílu a už jenom kvůli nim by si Hanazakari no kimitachi e zasloužilo šoupnout do profilu žánr komedie. Ona i ta dramatická složka má v sobě vždy velký podíl humoru. A ačkoliv nejpodstatnější je tady ústřední milostný trojúhelník, s rozvíjením této zápletky se šetří a divák se nemusí bát přehnaného citového vydírání a i konec stojí někde na pomezí happy endu. Každopádně už mě dlouho tak nebolelo břicho od smíchu, a i nějaké to dojetí se objevilo. ()
Ze všech těch několika skupin a postav jsem si nejvíce zamilovala Tomiho Ikutu, byl skvělej, vtipnej, no prostě jsem se zamilovala. Taky ten s aurou a Nobuta (pardon) - Mizuki. Ti ostatní byli fakt ujetí do, pro mne až přehřáté míry :)) To myslím jen v tom dobrém. Je zajímavé, jak se zde nebojí ukázat celo-asijský problém (nerozeznání muže od ženy) :)) Funny to bylo chvilkami, ale že bych si to musela pustit ještě jednou, to asi ne. Určitě se podívám na něco s Nakatsu Shuichiem. ()
Galerie (19)
Zajímavosti (1)
- Během natáčení se Ikuta Toma a Shun Oguri museli dvanáckrát políbit. (Zíza)
Reklama