Režie:
Marcel L'HerbierKamera:
Georges LucasObsahy(1)
Sibilla (Georges Paulais), ktorý patrí medzi popredných občanov mesta, im obom odmieta pomôcť a uznať ich za vlastných. Obáva sa totiž, že by tým zmaril svadbu jeho dospelej dcéry Iliany (Jaque Catelain). Sibilla, ktorá už nevydrží pasívne prijímať Estoriov postoj k nej a jej synovi, uvidí príležitosť, ako muža očierniť. Zatvorí preto milencov v noci do komnaty v Alhambre, kde sa stretli. Keď Hedwick na druhý deň o všetkom dozvie, presvedčí Ilianu, aby sa obaja ukryli v odľahlom dome jeho matky v pohorí Sierra Nevada. Zároveň navrhne Sibille, aby sa k nim spolu so synom (ktorý je nevlastným bratom Iliany) pridala a mohla ho tak vychovávať v zdravom prostredí. Sibilla nie veľmi nadšene súhlasí, ale keď sa rozrušená vráti do svojej prázdnej izby v kabarete El Dorado, musí bojovať s kabaretným klaunom Joaom (Philippe Hériat), ktorý ju tam chce znásilniť. Keďže vie, že o jej syna bude postarané, poslednýkrát vystúpi na javisku, kde predvedie veľkolepý tanec, a potom sa odoberie do zákulisia, kde sa rozhodne o jej osude. (Incantator)
(více)Recenze (6)
Krásný a emotivní snímek, který si mě získal hned prvními záběry, kdy hlavní hrdinka musí s úsměvem tančit i když má hlavu plnou jejího vážně nemocného dítěte. Vše je navíc korunováno vynalézavou kamerou a působivě tajemnou atmosférou španělské Alhambry. Jsem překvapený, že jsem první, kdo tu film hodnotí, netušil jsem že tohle dílo je áž tak neznámé. ()
Skvělý film, který mě uhranul hlavně svou vizuální stránkou (paradoxně jsem ho ale viděl ve strašné kvalitě). Ve stylu dvacátých let se pěkně pracuje s hloubkou pole, která umožňuje rozehrát i víc plánů najednou, a jenž je podpořena chytrým nasvícením scén. Měkké světlo se střídá s přímým, které až ve stylu německého expresionismu zachycuje stínohru hereckých akcí. Po stránce obrazové tak dokáže zapůsobit na diváka víc než svým melodramatickým příběhem, který nijak nevybočuje z dobových témat dvacátých let. ()
Film restaurován 1995. Natáčeno mj v Granadě, Alhambře a okolí. ()
Zajímavý snímek, v němž se vlastně nic moc neděje, avšak čas s ním utíká jako voda a skvělou kamerou, lokacemi a hereckými výkony neustále udržuje divákovu pozornost. Hlavní postava Sibilla by pro svého nemocného syna udělala téměř cokoliv, přesto se stále snaží vše vyřešit po dobrém, dokud jí nedojdou síly. Její pomsta není nijak závratná nebo fatální, přesto zafunguje dobře. Opravdovým vrcholem je však konec s odjezdem do hor a finále v Eldorádu, kdy jsou motivace hrdinky zpočátku nejasné, a pak naprosto pochopitelné. ()
(soubor nespojitých poznámek k formálnímu zpracování filmů francouzského impresionismu) barevné kamerové filtry kombinované s černobílým obrazem (patrný vliv restaurování) / kamerové filtry užívané k rozmazání záběru, rozostření kontur, změkčení kontrastů a podobným deformacím využíváno nesmírně často - efekt lahodí oku a plní funkci přiblížit subjektivní pocity postav divákům (zoufalství, beznaděj, ztráta koncentrace vlivem starostí a chmur) / násilí snímané skrze okenní sklo - zastřené, náznakové a velmi znepokojivé / dojem tetelícího se vzduchu mezi divákem a plátnem vlivem užití rozostřujícího filtru / dvojexpozice černého kříže a syna protagonistky sugeruje hrozbu jeho smrti / velice časté detaily, zejména pak tváří, které poodhalují charaktery postav / rozmazávají se nejčastěji začátky a konce záběrů - efekt na rytmus filmu a jeho emocionální atmosféru / někdy i mezititulky se ponenáhlu rozmažou, jindy se rozechvívají, jejich linie se křiví / zamilovanost jemného mladíka ilustrována dvojexpozicí fontány a mladé ženy, přízrak ženy oděné v bílém se mu zjevuje opakovaně v pozdějších scénách (Esteria) / vodní hladina nádrže v orientálním paláci (pravděpodobně autentická architektonická památka) půlí záběr obrácený vzhůru nohama / velmi časté průhledy, například skrze složitě dekorované okenice atp. / švenky sledují postavy žen pobíhajících městem / dokonale symetrické kamerové kompozice, často dělené do vertikálních pásem / text mezititulků vypsaný ve tvaru kříže při scéně s nemocným synkem hrdinky / Esteria snímána přes masku tvaru šestiúhelníku na bílém pozadí / autentické exteriéry, patrná oblaka nad městem, velký ruch v ulicích / reálné dění v ulicích a skutečné davy namísto početného komparzu / vstřižené dokumentární záběry náboženského procesí montovány se záběry na vyděšenou tvář hrdinky / jedovatý, hráškově zelený filtr odhaluje prohnilý charakter postavy otce umírajícího dítěte / dynamická subjektivní kamera ve scéně, kdy Hedwik a Esterie zkoumají interiér chrámu, kam je Sibilla zamkla / některé mezititulky uvozuje roztažení "opony" (další využití masky), jiné doprovázejí kreslené ilustrace / mnohé jiné kamerové kompozice jsou naopak okatě asymetrické / synek Sibilly nemá nalíčené rty - mrtvolná bledost smrtelně nemocného / rozostření působí v některých okamžicích dojem, jako kdyby postavy odcházely do mlhy, v níž se rozplynou (např. Sibilla ve scéně loučení se synkem) / kaleidoskopická a jiná abstraktní pozadí dalších mezititulků / překvapivě naturalistické zobrazení sebevraždy - probodením srdce (interpretováno mezititulkem víceméně pozitivně jako vysvobození z bídného života a ukončení utrpení) ()
Zajímavosti (1)
- Ve filmu byl použit první rozmazaný obraz. (Pavlínka9)
Reklama