Režie:
Petr NikolaevScénář:
Zdeněk MahlerKamera:
Antonio RiestraHrají:
Karel Roden, Zuzana Fialová, Roman Luknár, Zuzana Bydžovská, Ondřej Novák, Norbert Lichý, Veronika Khek Kubařová, Václav Jiráček, Jan Budař (více)Obsahy(2)
Film o největší tragédii v moderních dějinách naší země – vyhlazení Lidic... Na začátku příběhu jsou Lidice obyčejnou středočeskou obcí, která se snaží přečkat protektorát. Šíma je otcem dvou synů a rozhodně ne špatným otcem. Jeho žena Anežka však před lety ochrnula a Šíma se rozhodl celou situaci řešit pragmaticky – o rodinu se sice stará dál, ale má mimomanželský poměr. Anežka, Šímova milenka i celá vesnice jsou s celou situací – zdá se – smířeni. Jen starší Šímův syn tím trpí, v hospodě vyprovokuje rvačku, při níž ho opilý otec nešťastnou náhodou zabije. Šíma se ocitá ve vězení a snaží se vyrovnat se svojí vinou. S každou návštěvou mladšího syna, s každým balíčkem od Anežky v sobě živí naději, že ještě existuje cesta zpět. Život ve vsi mezitím plyne dál, lidé se rodí, umírají i zamilovávají. Stejně jako Pepík Fiala. Je sice ženatý, ale našel zalíbení v mladičké Aničce. Celou romanci maskuje jako ilegální odboj. Jeden z jeho dopisů se však dostane v nesprávnou chvíli do nesprávných rukou a události po atentátu na Heydricha dostávají spád – všichni muži nad šestnáct let jsou zastřeleni, ženy odvlečeny do koncentračních táborů, sedm dětí posláno do Německa na převýchovu, ostatní hromadně popraveny v náklaďácích kdesi v Polsku. Vesnice je do základu vypálena. Šíma nic z toho netuší. Že ustaly návštěvy mladšího syna i posílání balíčků od Anežky, si vykládá po svém. O to větší šok prožívá na prahu osvobození, když se dozví pravdu. Po propuštění mu nikdo jeho vinu nepřipomíná, ale také mu ji nikdo nedokáže odpustit. Nepohodlným "hrdinou" - jediným, kdo dokázal přežít vypálení Lidic - se stává i pro poválečné úřady. Stává se nikým? (Česká televize)
(více)Recenze (1 248)
Tohle se bohužel nepovedlo ()
Z môjho pohľadu dosť nevydarený film. Habermanuv mlyn alebo Želary zobrazili toho viac a lepším spôsobom. Naviac, zvláštne filtre tu spôsobovali, že som nevedel, či má byť deň alebo noc. ()
Bože, člověk i po takové době tomu pořád nedokáže uvěřit... Zvěrstva, která se páchaly, křivdy na nevinných lidech... Dlouho jsem se přemlouvala ten film vidět, ale nelituji, jen poslední půlhodinu jsem prorvala. Film je syrový, ale události v Lidicích syrové byly. Skvělý film, má sice své mouchy, ale i tak za mě plný počet ()
Perfektné ztvárnenie osudov dvoch postáv v podaní Karla Rodena a Romana Luknára.Síce som z tohoto filmu nemal ten stiesnený pocit,ktorý tento film mal asi pôvodne vyvolať,ale i tak musím priznať,že sa mi tento film, v príbehoch dvoch zmienených postáv,veľmi páčil. 4/5. ()
“Teď už vás popravit nemůžeme, je s tím spousta papírování” Karel Roden to odehrál parádně ()
Souhlasím s mnohými zde, že je to zbytečná nuda. Spousta jich dává jednu hvězdu. Já nedám ani to, protože bych je stejně pak musel srazit za několikeré historické nepřesnosti. Což u filmu tohoto druhu, tedy "poctě historické události", je fakt problém. Nejde tu přitom ani tak o to, že by si autoři pod "básnickou licencí" něco vymysleli nebo něco vynechali (i když to taky), ale o takové drobnosti, jako že například ano, tryzna za RH se konala na hradě, ano, vynášeli jeho rakev Matyášovou branou, ale směrem z hradu (na Hlavas), nikoli dovnitř, a v šest odpoledne a ne za hluboké tmy za svitu pochodní. Nebo že o osudu Lidic se rozhodlo až poté (nesmysl). A tak dále. Je tu toho fakt plno. Nevěřím, že by takovéhle minely pocházely z pera pana Mahlera. ()
Příběh, dá-li se to tak nazvat, je prostý. Ukazuje jaká náhoda rozhodla o tom, že Lidice na čas zmizely z povrchu zemského a jak to přesně a do detailů probíhalo. Blbý na tom je, že jsem moc nepochopil, jestli je vše, co film popisuje, skutečně autentické. Pevně doufám, že ano, protože jinak moc nevím, proč by vznikl. Lidické téma totiž není v našem národu mrtvé a zapomenuté. Spíše naopak. Socialistická masírka i porevoluční pomníkové historky jen poukazují na fakt, že se každý režim na jejich účet zviditelňoval. Časové období, které film pokrývá, je bohužel tak dlouhé, že není čas na nějaké veliké detaily. To je asi největší škoda, protože se z něj nedozvíte nic nového. Nic, co byste neprobírali v dějepise, nebo neviděli v magazínu Víkend a podobných. Jediné, co jsem se z něj dozvěděl já, že Heydrich byl dobrý houslista. To jsem fakt nevěděl. To nás přivádí k otázce, komu je vlastně film určen? Dospělý divák tuto historii dobře zná a děti to už moc nezajímá. 70 let je fakt dlouhá doba. To vede k jediné odpovědi: film Lidice je jen dalším pomníkem. A tak je k němu nutné přistupovat. Po technické stránce je snímek bez chyb. Inu jak my to umíme. Vše je uvěřitelné, až skutečné. Scéna se škrábáním oken je sice dost přehnaná, ale to neva. I fakt, že ve vesnici někde u Kladna žije Slovenka, se dá kousnout. Inu jsme malá země....ne sorry, ale já tu Fialovou fakt nemám rád. Líbil se mi i odkaz na méně známý fakt zplynování lidí oxidem uhelnatým. Hudba stejně komorní, jako film sám. Za nejvíce pozitivní považuji skutečnost, že se tvůrci oprostili od touhy vyjadřovat svoje názory a zůstali na téměř dokumentární úrovni. Hodnotit chování lidí za takovýchto podmínek je totiž nemoudré. Víme prd, co bychom sami dělali... ()
Reklama