Kamera:
Luciano TrasattiHudba:
Angelo Francesco LavagninoHrají:
Anita Ekberg, Georges Marchal, Folco Lulli, Chelo Alonso, Jacques Sernas, Lorella de Luca, Paul Müller, Gino Cervi, Arturo Bragaglia, Mimmo Palmara (více)Obsahy(1)
Po smrti palmyrského krále - vládce dosud věrné římské provincie - usedne na trůn Septima Augusta Zenobia (Anita Ekberg) a prohlásí Palmyru za nezávislou na Římu. Římský císař Aurelian (Gino Cervi) však nehodlá nezávislost Palmyry akceptovat. Císař a Senát tak do Palmyry posílají konzula Marca Valeria (Georges Marchal). Jeho vojsko je ale poraženo desetinásobnou přesilou a Valerius je zajat... (Pohrobek)
(více)Recenze (14)
Skutečná historická událost posloužila jako pozadí barvitého italského filmu "meče a sandálu", tentokrát v trochu nadprůměrnějším provedení. Čeho si divák všímá asi nejvíce je sexbomba Anita Ekberg v roli legendární královny Zanobie. Anita dostala nezvykle mnoho prostoru, aby předvedla něco ze svého hereckého umění, to se jí sice až tak nepovedlo, ale kouká se na ní dobře. Výprava je slušná, režie ucházející a příběh není úplně nejjednodušší. Považte ale! Spolurežisérem je Michelangelo Antonioni a na scénáři se podílel Sergio Leone. Hodně by mě zajímalo, co mají Antonioni a Leone opravdu na svědomí. Rozhodně se ale za tento snímek nijak zvlášť stydět nemusí. ()
Pro ty, kterým Vávrovy historické filmy jeho mladého i zralého období připadají plakátové a tezovité, nabízí toto historické drama, nadané hned trsem skvělých jmen světové kinematografie, řadu zajímavých srovnání. Počínaje svody plavovlasé Ekbergové a konče jmény Antonioniho a Leoneho. Je pravda, že přechodové období římských dějin mezi koncem vlády dynastie Antoninovců (96-192 n. l.) a nástupem už nepotlačitelných prvků úpadku a rozpadu po vymření krátce vládnoucí dynastie Severovců (postupný nástup tzv. dominátu) je badatelsky poměrně temné a prostor pro fantazii, který se tak nabízí, je značný. Ale i tak zarazí až příliš prvoplánové ovlivnění ŘÍMA ne francouzskou školou souofobého historického filmu, jak bychom mohli důvodně čekat, ale očividně hollywoodskou produkcí. Zploštění, které z toho plyne, je nepřehlédnutelné. Přesto - nebo právě proto - se nejedná o film plytký a lehce pominutelný. Pečlivosti a odborného zázemí, jež naopak charakterizují Vávrovy velké historické filmové epopeje, však nedosahuje ani v přibližně srovnatelné míře. Na obalu DVD nosiče nemile překvapí záměna císařů Marca Antonia (161-180) a Aureliana (270-275). Je-li tedy spolukomentátorem položena otázka po míře možného přínosu obou velkých italských tvůrců, je odpověď na ni zřejmá: s poměrným úspěchem zabránili úplnému pádu filmu do propasti nevkusu a kýče. ()
Upraveno v červnu 2018. Jméno Michelangelo Antonioni je vychytralým marketingovým tahem distributora, režisérem filmu byl Guido Brignone a Antonioni jen jeho pomocnou rukou. Ve jménu Říma je italský historický velkofilm, který se snaží přiblížit se neskromné velkoleposti amerických prací. Je to naivní, okouzlené romantismem, pestrobarevné ve výpravě a skutečným hrdinou je vždy Říman. Hlavní postavou filmu je palmyrská královna Zenobie (Anita Ekberg s hlasem Lydie Simoneschi), má především okrasnou funkci a její vládnutí přizpůsobují muži k osobním i nadnárodním zájmům. Hlavní mužskou postavou je římský konzul Marcus Valerius (Georges Marchal s hlasem Emilia Cigoliho), vyzdvihovaný hrdina italského romantismu. Svádění a špionáž slaví několikanásobné vítězství a odměnou je vnadná Švédka v náruči. Z dalších rolí: proradný palmyrský premiér Semantius (Folco Lulli s hlasem Giorgia Capecchiho), Semantiova milenka a půvabná tanečnice Erica (Chelo Alonso s hlasem Dhii Cristiani), věrný římský centurion a oddaný milenec Julianus (Jacques Sernas s hlasem Pina Locchiho), či jeho vyvolená a hlavní palmyrská kněžka královské krve Bathsheba (Lorella De Luca s hlasem Marie Pii Di Meo). Staromilská pohádka se barevně hemží, děj je nepodstatný, hlavní jsou romantická gesta, oslava italského génia a barvy. K odpočinku postačující. ()
Když film vyšel na DVD, hned jsem si ho zakoupila, protože římské dějiny mám ráda, jak v knižní, tak i filmové podobě. Musím přiznat mírné zklamání. Chybělo tu napětí, ať už vinou hereckých výkonů nebo příliš vleklého děje. Příběh s komplikovanou zápletkou, ale s předvídatelným průběhem mne moc nezaujal. Rozjížděl se velmi zvolna, herecké výkony byly vlažné, skoro divadelní. Co bych vyzdvihla byla krása a nápaditost kostýmů a velké množství komparsistů a koní v na tu dobu náročných bojových scénách a samozřejmě i krásnou a vnadnou Anitu Ekberg. Těch více než 50 let od natočení bylo na filmu znát. Nebyla to žádná bomba, ale vcelku slušný snímek na sobotní odpoledne. ()
Pre dnešného diváka rozťahaný, príliš dlhý film, veľmi veľa dialógov, skôr takých úvahových než dej posúvajúcich. Na druhej strane je to typický historický výpravný film danej doby, čím sa Taliani tak radi pýšili, Určite ale stojí za to pozrieť si, kam sa posunul za tie roky ideál ženskej krásy. Anita Ekberg bola v tom čase jedným z top symbolov ženskosti, dnes by bola za tučnú a oversize modelku. ()
Reklama