Režie:
Laurent CantetKamera:
Pierre MilonHrají:
François Bégaudeau, Agame Malembo-Emene, Angélica Sancio, Valérie Benguigui, Louise Grinberg, Farida Ouchani, Rabah Naït Oufella, Olivier Pasquier (více)Obsahy(1)
Žáci střední školy v jedné z problematických pařížských čtvrtí vedou dialogy s učitelem prosazujícím neobvyklé výchovné metody. Film byl natočen dle autobiografického románu Francoise Bégaudeaua, který si také společně se skutečnými učiteli a žáky ve filmu zahrál. (oficiální text distributora)
Recenze (221)
Film o škole a učebnom procese, ktorý je zaujímavý pre tému. Najmä aj preto, že školské systémy sa líšia a líšia sa aj jednotlivé školy, taktiež veľa záleží od samotných učiteľov a samotných žiakov. Nahliadnuť do tejto francúzskej školy bolo zaujímavé a dalo by sa to dopodrobna rozobrať, kde učiteľ robil chyby a kde to bolo ozaj neúnosné, ale ja nehodnotím ich, ja hodnotím film. Prvá časť bola dosť všeobecná a bolo v nej veľa rečí, ale málo skutkov, v druhej sa riešili skôr osobné konflikty, ale učebný proces je tak trocha chaoticky zobrazený, tiež si myslím, že tento film stojí za to vidieť, môže byť inšpiratívny, kde pridať, kde ubrať, kde neopakovať, je to zaujímavá a kvalitná dráma. ()
Mezi zdmi - proti zdem, mezi slovy - proti nim, jejich prorážení, odrážení, smlčení - důraz, odraz, mlčení. Proti sobě učitel a žák, mezi sebou učitelé, žáci. Společně v krychli, od sebe odděleni zdí - sami v sobě ukrychlení. Porozumění se skrývá v jazykolamech, v klesajících melodémech, oznamovacích větách.Film nápodobný realitě, který mnohem více ukazuje, v jaké jazykové pasti se nachází společenství: Komunikace a chování se křížkují ve vzorcích a modelové situace dostávají film do pasti drobné, i když funkční prázdnoty. Film jako ukázka, ukázka našich pastí i nástrah. Sám se však vmotal do pasti přání být autentický. ()
Vskutku vydařené psychologické drama ukazující třídu z pohledu třídního učitele. ()
popravdě jsem čekal něco co by se mě víc dotklo ale on je to opravdu"jen"takový ultrareálný pohled do jedné třídy....Nějákou dějovou kostru to vlastně nemá-místo ní máme jen školní rok se všemi těmi pocity flustrace, přetahováním se o respekt a pozornost, prohrami, světlými chvilkami pokroku a naděje.....Konec je vlastně jen takovým zvonkem na konci hodiny s tím,že za chvíli celý ten kolotoč začne nanovo=Zajímavé a hodně dobře natočené-ale znovu už se na to asi nepodívám... ()
Z obdobného soudku mám radši třeba Klass nebo Two Thirty 7, ale ta autenticita, ta autenticita... Pravděpodobně nejrealističtější film reflektující úpadek západního vzdělávacího systému... "Nefilmový" styl vyjádření dává snímku nový rozměr, chápu, že někomu může vadit, ovšem, kdyby zde neúčinkovali hlavně neherci a kamera by nebyla taková jako byla, ztratil by "Entre les murs" na své podmanivosti.. 80% ()
Tak tenhle snímek rozhodně stojí za shlédnutí. I když se nedočkáme nijakého rozhřešení, nabídne poskytne námět k pozastavení a přemýšlení. ()
Uživatel Radek99 mi tu mluví z duše. Mít to nějaký ucelenější a údernější konec, toho Oscara by to dostalo určitě. ()
Na jedné straně perfektně vyjádřený stereotyp učitele, který se musí potýkat s neskutečnými omezenci, na druhé straně je několik drobností, které mi lehce pokazily celkový dojem. První a asi nejvýraznější je studentka Khumba, v jednu chvíli naprosto ignoruje cokoli co se po ní chce a mrknutím oka se z ní stane pilná studentka, která se na konci filmu krásně uculuje na učitele, kterého před chvíli pěkně nesnášela. Určitě je záměrem tvůrce, že film neobsahuje nějaký výrazný dějový zvrat a pro stereotyp filmu to je určitě klíčový faktor. Jeden z nejlepších filmů ze školního prostředí. ()
Z filmu plyne nejedno ponaučení. Kromě toho, že můžeme být rádi za to, jaký prostředí jsme měli (máme) u nás, tak mě napadají ještě další věty. 1. Toto je varování, jak by to u nás mohlo jednou vypadat. 2. Příliš demokracie škodí. ()
Jestli jsou bratři Dardennové géniové, kdo je pak Cantet? Entre les Murs překonal veškerá očekávání - 100% oživení principu cinéma verité a naprosto čistá konstrukce reality bez náznaku něčeho umělého a nepřirozeného. Je jedno, že film nemá dramaturgický oblouk a vděčnější (či vůbec nějakou) výchozí situaci, i v epizodním průřezu jedním školním rokem dokáže říct mnoho v koherentním podání a rozhodně nejde o pouhou observaci - právě proto umírněný a nenápadný závěr může působit tak silně, beznadějně a přitom smířeně - jakýmsi těžce přijatelným rezignovaným postojem, jenž je však nutné přijmout. Mezi zdmi je pocta každodennímu boji učitelů ve školách, které moderní systém vzdělávání nechal trochu na holičkách a pomalu je zbavil nějakého smyslu, zatímco učitelé o něj denně bojují. Velmi aktuální a velmi palčivé, velké téma, jež film využil beze zbytku a s maximální přesvědčivostí. ()
Pro někoho možná šokující pohled na nejen francouzské školství a na nelehkou práci učitele v dnešní zhýčkané době, pro mě můj denní chleba. Tohle je vskutku naprosto přesně odpozorované zachycení současné situace ve školství. Připadalo mi, jako by někdo točil dokument o naší škole a já byl hlavním aktérem :-) Je to vtipné? Chvílemi... Je to smutné? V konečném důsledku ano... Ale především je to upřímné a pravdivé! ()
Cesta spravedlivého učitele ze všech stran lemována jest nespravedlností,sobectvím a tyranií studentské zloby. Požehnán buď ten kdo ve jménu lásky a dobré vůle vyvede slabé z údolí temnoty, neb ten je skutečným pastýřem a kantorem zbloudilých dětí. A já srazím k zemi mocným trestem a divokým hněvem všechny kdo se pokusí otrávit a zničit mé bratry! A když uvalím svou mstu na Tebe,seznáš že jméno mé je vzdělání! ()
Dlouho jsem zvažoval mezi 4 a 5 *. Každopádně ty **** jsou hodně "šťavnatý" ( abych využil jedno z rozebíraných slov :-)) a možná tu jednu ještě přilepim. Tenhle film vede hodně k přemýšlení. Třeba si člověk jasně uvědomí jak náročný je tohle řemeslo a prostě by si zasloužilo mnohem větší ohodnocení ( jak finanční, tak společenské prestiže ) a jasný je, že lehčí to rozhodně nebude - přehlížení školství je podřezávání vlastní větve. Z příkladu Francie je vidět kam až to může směřovat v extrémní podobě - v tý třídě je proti ČR neuvěřitelný množství třecích ploch. Jako velkej problém vidim rozdíl etnickýho složení třídy vs. sborovny - pak se každej problém lehce zvrtne do xenofobní roviny. Ovšem tohle by bylo spíš na nějakou pěknou seminárku, kterejch já už se naštěstí zbavil :-) Film je vlastně spíš dokument. Skvělý jsou herecký výkony - učitel s velmi zajímavym projevem a žáci jsou přinejmenšim vyrovnanou konkurencí. Autenticitě pomáhá i kamera. Co mě trochu zklamalo je takovej nijakej konec. Další věc, co jsem ocenil je i pohled do kuchyně francouzskýho školství. Doporučuju! ()
Pokud bych se chtěl ukájet nad autenticitou školství, pustil bych si dokument, nebo by mi stačilo vzpomenout sii na školní léta. Od žánru drama bych přece čekal alespoň nějakou zápletku. ()
Co tak napsat... Snad jen jakýsi srovnání s dalšími "školními" filmy... Ty bývají většinou o šikaně, tenhle je o studentech a jejich učiteli (kterej je obrovskej sympaťák a já se s úžasem dozvídám, že to bylo natočený podle autobiografický knihy jeho představitele). Osobnosti těch několika důležitějších postav jsou vystiženy naprosto bezchybně. A to tak, že problémovej nezvladatelnej týpek v člověku probouzí reálnou potřebu dát mu pěstí a zařvat mu do xichtu, ať se probere... Ve škole prostě nechápeme, že se tam rozhoduje o celém našem budoucím životě. Stejně tak odrzlá nehezká holka s vykulenýma očima a předkusem (co mi velmi připomínala bejvalku jednoho známéno, kterou jsem nikdy neměl rád - není pro mě překvapením, že fyzická podobnost předurčuje i podobné charakterové rysy a celkové chování... ) Půl filmu jsem v sobě dusil potřebu dát to těm blbečkům sežrat až do dna. Co je nejhorší, byli jsme nejspíš stejní jako oni... Dávám pět, protože miluju konverzační filmy, kdy nejde o kriminální zápletky, střílení, strašný dramata, zauzlení, rozuzlení... Asi nejcivilnější a nejreálnější, a rozhodně nejlepší film ze školního prostředí, co jsem kdy viděl. ()
Film, který by se měl povinně promítat na pedagogických fakultách, ukazuje jednak každodenní "boj" učitele o respekt žáků a smysl vzdělávacího procesu, jednak to, kam školství (ve Francii) zavedly politicky korektní modely multikulturality. ()
ocenenia : MFF Cannes 2008 - Zlatá Palma ◘◘◘◘ Oscar 2009 - Nominácia na najlepší zahraničný film ()
Zakladnim stavebnim kamanem celeho fimu je autenticita. Tomu tvurci podrobili vsechno a predevsim i samotne herce-neherce :-) Co uz by melo byt vic realisticke nez samotni skutecni zaci a ucitele? A ja citil s ucitelem a sam jsem si rikal v duchu, jak bych se asi zachoval ja. A myslim ze to byl umysl tvurcu. Jenomze ja jsem uchyl na hudbu. A tady je to tak autenticke, ze nam tam ani nesoupli hudbu, ktera mi tam proste chybi. Hudba proste k filmu patri. ()
Jsem naprosto nadšen, že tak prostý film ve mne může zanechat takovou stopu. François Bégaudeau jako charismatický učitel a žáci (neherci!!) váli jako otřelí herci. Tu jsem četl, že film nemá náboj a vyšumí tak nějak do prázdna. Podle mne je však dobře že film nevygradoval, protože já ho beru jako spíše dokument o životě a vztazích. Moc se těším, až si přečtu knižní předlohu. ()
Tento film pojednává o prostředí jedné francouzské školy z předměstí. Ve tříde je skupina žáků různých etnik, což dokonale vystihuje Francii a její rasovou rozmanitost. Film na mě velice zapůsobil. Obdivuhodné herecké výkony. Skvěle naservírované chování žáků v problematickém věku, kteří mají problém i se základy francouzštiny, s psaním, počítám, a hlavně s tím nehodlají nic dělat. Jako kontrast k tomu zoufalost třídního učitele, který se snaží je alespoň něco málo naučit. Velice dobře natočený film, vhodný k zamyšlení ()
Reklama