Režie:
Nana NeulScénář:
Nana NeulKamera:
Leah StrikerHudba:
Jörg FollertHrají:
Anjorka Strechel, Lucie Hollmann, Manuel Cortez, Florian Panzner, Tilo Prückner, Isolda Dychauk, Kai-Peter Malina, Julischka Eichel, Piet Fuchs (více)Obsahy(1)
Melanie potkala Jenny a zamilovala se. Ale Jenny si myslí, že Mel je Miguel. Mel vypadá, obléká se a chová se jako chlapec, za něhož je často považována. Stalo se to i Jenny, s kterou se do sebe zamilují. Příběh o (nejen sexuální) zmatenosti dospívání je křehký, krásný film o mládí a jeho smutku, o osamělosti a pocitech bezradnosti. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (14)
Když pominu fakt, že jsem se opět překlikla, tak musím uznat, že výkon Anjorky nemůžu nechat jen tak. Ten byl totiž tak strhující a uvěřitelný, že jsem přemýšlela, jestli v tom není nějaká jiná finta nebo trik. Nejen její chůze, postoje, držení cigarety, gesta, ale ona měla vážně i ty svaly jako chlap. Bylo jasně patrné, že se na tu roli musela opravdu důkladně připravit. Takže její Mel si zaslouží čtyřku, ale její následný pobyt v Portugalsku si už budu přece jen představovat k obrazu svému. ()
Musí se nechat, že Mel měla vkus, kvůli takový sladký blondýně by snadno zblbl kdekdo, včetně mě. A musí se nechat, že i v Německu se k mému překvapení vyskytují i sympatičtí herci. Tady jich je v jednom filmu hned několik a já myslela, že kromě Potente, Schweigera a Bleibtreua je šance na německý talent minimální... A Anjorka Strechel mi tu připadá daleko přirozenější (zřejmě jí stačilo jen zabrat v posilovně na ramena), než za podobný kousek oscarem oceněná Hilary Swank (která si musela cpát gatě ponožkama, aby si připadala autentická). Ačkoli mi přijde trochu zarážející, že si až do konce filmu nikdo nevšiml, že jí z trika čouhají kozičky, sic malé, ale byly tam XD. ()
Vynikající snímek pojednávající o lásce, hledání sebe sama i dospívání. Melanie, zkráceně Mel, je 22-letá holka, která ale nosí pánské oblečení a na první pohled vypadá jako mladý muž. Pracuje v místní továrně na zeleninu a bydlí se starším bratrem a otcem v rodinném domě. Když jednoho večera nečekaně potká nezletilou dívku Jenny a zamiluje se do ní, začne se před ní vydávat za Miguela z portugalského Fara. Aby toho nebylo pro ni málo, doma se ukáže s kolegou z práce, jehož představí jako svého přítele Miguela, ačkoli je to lež. Kolegovi zaplatila, aby hrál roli jejího přítele. To dělá proto, aby vyhověla svému bratrovi, který na ni stále tlačí, že nedokáže se s nikým seznámit ani být. Docela zajímavě rozehraný příběh filmu, který působí velmi autenticky a přirozeně. Je to také obsazením v čele s hlavní představitelkou Anjorka Strechel, která svou roli zahrála fantasticky reálně. Její postava se chová, chodí a kouří cigarety stejně jako normální jiný chlap. Snímek zbytečně netlačí emočně na pilu jako podobně laděný a slavnější film Boys Don't Cry (1999), silné momenty se však i v tomto případě také najdou. Německé drama Můj přítel z Fara rozhodně překvapil svým bezprostředním podáním citlivého tématu. ()
Možná jsem moc přísný, ale nejvíc mě fascinovaly okamžiky, kdy se před kamerou objevily postavy, které v ten moment tam neměly vůbec co dělat. Snímek má jeden dva silnější momenty, ale jinak je uhlazený, nevýrazný a (téměř) typicky německý. ~ Ze stejného či podobného tematického soudku jednoznačně doporučuji o mnoho lepší Tomboy. ()
"Můj přítel z Fara" připomíná výběrem námětu slavné americké drama "Kluci nepláčou". Není ovšem svým vyzněním tak skličující. Představitelka Mel Anjorka Strechel byla v chlapeckém převleku neuvěřitelně věrohodná, velmi mě potěšil chytrý scénář prodchnutý jemným a citlivým humorem i odzbrojující práce s kamerou. Reřisérka Nana Neul je slibným talentem do budoucna. ()
Reklama