Obsahy(1)
S humornou nadsázkou jsou tu vylíčeny pohnuté osudy Alexe, kterého rodiče odvezli do emigrace. Po letech, po autohavárii, při níž zahynuli a on ztratil paměť, si ho do rodného Bulharska odváží jeho svérázný dědeček Vasil. Vrací mu nejen pocit identity, ale utvrzuje v něm i vědomí světoobčana. [43. MFFKV 2008] (oficiální text distributora)
Recenze (37)
Krásné, dojemné, smutné, povzbuzující..... Manojlovič v jedné z nejcharakternějších rolí..... ()
V roce 1976 se v malém městečku socialistického Bulharska narodil Alex. S rodiči ve svých šesti letech emigroval na západ. O pětadvacet let později o své rodiče Alex přijde při tragické autonehodě. Ztratí také svou paměť. Do Německa za ním přijíždí dědeček, aby mu pomohl. Svět je velký a někde v něm musí Alex najít svou spásu. Ta číhá všude – v rodném kraji, ve vzpomínkách na uprchlický tábor, v blízkých i dalekých zemích. Je pravda, že kdo ví, odkud přišel, ví, kam míří? Putování Alexe a jeho dědečka je nejen cestou do rodné vlasti, ale i cestou k navrácení vzpomínek, cestou k nalezení sebe sama, k získání nové chuti do života. Светът е голям и спасение дебне отвсякъде je nenápadný, ale velmi citlivý a pěkný film. ()
Velké překvapení vycházejících z velkých hereckých výkonů. Trochu lyrické a hlavně hodně silné v dopadu na diváka a to nejen toho, který pochází ze zemí na východ od zdi. Režijně nevtíravé a nenápadné, ale v celkové kompozici prostě skvěle fungující. Jistě škarohlíd by našel pár kapek patosu, ale v tomto případě to nevadilo. Opravdu citlivý a krásný film, který má co říct. Doporučuji. ()
I Bulhaři toto téma dokážou natočit skvěle, proč ti naši patlalové se s tím jenom hřebejkujou? Film jede na více rovinách, nejen vyrovnání s minulostí a emigrací, ale i se současností a současnými problémy. Navíc je to i netradiční road movie. Zahráno skvěle, hlavně od dvou hlavních postav. ()
Vrhcábová filosofie života! Samozřejmě prostá, někdy až k vzteku zjednodušující... ale většinou přesvědčivě upřímná a lidská, opřená o základní hodnoty lidského přátelství. Poselství o víře v život a v naši zodpovědnost za to, abychom ho žili tvůrčím způsobem se mi totiž zdá při vší jednoduchosti cenné. Film navíc neskrývá, že dobrý život stojí leckdy hodně bolesti a obětí. Mimochodem všimli jste si, že nejzajímavější postavou filmu je vlastně otec rodiny, který nese nejtěžší břemeno ze všech zúčastněných? ()
Dojemný film s netradičním roadtripem proloženým flashbacky i svérázným vystupováním bulharského dědečka. Je to milý film, ale nedá se říci, že originální a něčím výjimečný. ()
Sterilní bulharská hřebejkovina. ()
Dedecek se jmenoval Bai Dan a ne Vasil :). ()
Příjemné, milá a dojemná roadmovie, proložené flashbacky z hlubokého socialismu. Na očekávané bulharské Pelíšky ale nějak nedošlo, na to bych se musel smát mnohem víc. Plus za krásný hudební motiv. ()
Tohle je můj první bulharský film, aspoň jestli si to dobře pamatuji. A jsem mile překvapen, 105 minut mě připadalo jako bych sledoval celý život Alexe, fakt milé překvapení bulharskou produkcí. ()
nedokoukal jsem ()
Příjemná backgamonnová pohoda:) ()
Svérázný dědeček a svérázná terapie vnukovy ztráty paměti. Snaží se mu připomenout nejen dětství, rodinu, ale i rodnou vlast. ()
Dost přehnaný film. Věci jako cesta z německa do bulharska na dvojkole nebo závěrečný hod kostkou ... to je něco šíleného. Ale jako drama to skvěle funguje a děda byl fenomenální. U filmu jsem se dobře bavil a to drama není úplně můj šálek kávy. 80 % ()
Tohle je asi první bulharský film, který jsem viděl, takže jem velice shovívavý. Sice jsem si říkal, že spousta nápadů už byla ve jiných filmech použita (trochu jsem si vzpomněl na Život je kásný, Amélii z Montmartru (scéna s autíčkem v okapu), trochu Pelíšky, Kolja), ale přesto si myslím, že je to výborný film ()
Film by se mohl spíše jmenovat: “Svět je velký a vrhcáby se hrají všude.” Lehce mrazivý snímek, brnkající svým příběhem o návratu ke kořenům a podmanivou hudbou (připomínající film Good bye, Lenin) na výrazně molovou strunku, nás uvádí do jedné etapy života “Sashky” (Carlo Ljubek), ve které ztratil po autonehodě paměť. Jeho dědeček – pověstný Bai Dan, v překladu pan Kostka (Pedrag Manojlovic) – neztrácí ani minutu a vydává se napříč Evropou pomoci svému jedinému vnukovi a pokusí se ho přivést zpět domů. Tak jako je ve vrhcábech důležitý správný a jistý hod zápěstím, v životě je zas potřebné znát své kořeny, které mají ten učinek, že nás udrží při životě. ()
Tento film jsem viděl na MFF Karlovy Vary. Je to neskutečně nádherný film, který je vtipný a dojemný zároveň. Postava "dědečka Vasila" ztvárněná Mikim Manojlovicem je naprosto úžasná. Vřele doporučuji všem, ale bohužel bude asi dost složité se k tomu filmu dostat. ()
Reklama