Režie:
Roland Suso RichterScénář:
Maurice Philip RemyKamera:
Holly FinkHudba:
Martin TodsharowHrají:
Thomas Kretschmann, Saïd Taghmaoui, Christian Berkel, Herbert Knaup, Nadja Uhl, Jürgen Tarrach, Simon Verhoeven, Tobias Licht, Valerie Niehaus, Franz Dinda (více)Obsahy(1)
Září a říjen roku 1977 vešly do dějin Západního Německa jako „německý podzim“. Tento termín označoval dobu společenského a politického napětí vyvolaného teroristickými aktivitami radikálně levicové Frakce rudé armády (RAF). Činnost jádra organizace, takzvané první generace RAF, popisoval oceňovaný ambiciózní film Baader Meinhof Komplex (2008). Německý snímek Mogadišu se věnuje události, kterou „německý podzim“ vrcholil. 13. října bylo během cesty ze španělského letoviska Palma de Mallorca do Německa uneseno letadlo s kódovým označením Landshut společnosti Lufthansa s osmdesáti sedmi lidmi na palubě. Akci, která skončila o tři dny později zásahem německé speciální jednotky na letišti v somálském Mogadišu, provedli členové Lidové fronty za osvobození Palestiny, kteří požadovali propuštění vězněných čelných představitelů Frakce Rudé armády. Velkolepě pojatá dramatizace se stejnou mírou zaměřuje na situaci uvnitř uneseného letadla i snahy politiků a specialistů zachránit rukojmí. Ačkoli snímek vznikl coby televizní produkce společnosti teamWorks, díky mistrovské režii a preciznímu scénáři si nezadá ani s hollywoodskými tituly. Výrazně tomu napomáhá dravý reportážní styl, jaký najdeme v soudobých amerických áčkových thrillerech typu Bourneovo ultimatum, potažmo v tematicky podobném Letu číslo 93 (2006) Paula Greengrasse. Ačkoli se film může pochlubit precizní výpravou, maskami, speciálními efekty i nezbytnou materiální podporou letecké společnosti Lufthansa, vyprávění se neopájí retro reáliemi, nýbrž se zaměřuje na drama postav a snahu řešit vypjatou situaci. Výsledkem je evropsky civilní thriller v hollywoodsky dramatickém stylu. Navzdory tradičním schématům se Mogadišu nesnaží únosce démonizovat a naopak i je ukazuje jako lidi lapené v patové situaci. V tomto ohledu si z výborného hereckého ansámblu v čele s německými hvězdami Thomasem Kretschmannem a Nadjou Uhlovou zaslouží vyzdvihnout francouzský představitele vůdce teroristů Said Taghmaoui. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (67)
Brilantně vyvážený, převelice atmosférický, autenticky vyhlížející, nadmíru emocionální - a přesto uměřeně civilní příběh ... podle skutečných událostí ... z oněch dávno zapomenutých a svým způsobem idylických časů, kdy teroristé bojovali za své ideály a představy o svobodě - a letadla unášeli primárně proto, aby VYJEDNÁVALI, tudíž cestující měli (navzdory neutěšené situaci) určitou NADĚJI. Dnes jsme se posunuli kamsi na vyšší level - zmínění teroristé se zatvrdili, tudíž už nic nepožadují a bomby v letadlech odpalují rovnou a bez odkladů, neboť jejich jediným cílem je pozabíjet co největší množství nepřátel. Přičemž za nepřátele považují veškeré obyvatelstvo bezbožných nepřátelských států. Trochu si za to můžeme sami, neboť prostřednictvím ohně a meče vnucujeme naše "západní" hodnoty kdekomu .. a pak se nestačíme naivně podivovat, co jsme to vlastně stvořili ... jakého zradikalizovaného džina jsme nezodpovědně vypustili z láhve. Neboť svět je komplikovaný: Globalizace je neúprosná, leč světonázory rozličné, rozprostření moci a kapitálu nerovnoměrné, útisk, násilí a nespravedlnost běžné, zbrojařská lobby vlivná a zájmy malých státečků, regionálních mocností i světových velmocí protichůdné ... každý žije (a popřípadě i bojuje) tak, jak umí - a jak mu to okolnosti dané místem a časem jeho pomíjivé existence dovolí ... 4,5* ()
Výnimočná dráma o únoscoch lietadla podľa skutočných udalostí - tým sa často hrdo pýši jeden z mnohých zástupcov tohoto subžánru. Tento film je však iný. Mapuje obdobie, do ktorého sa často nedostávame a rovnako divákovi predostiera situácie, ktoré zatiaľ rozhodne nemá zmapované. Navyše pre hlbší ponor do deja nevytvára vlastné postavy, ani nikoho zbytočne neglorifikuje - každý je svojský a kruto reálne napísaný a zahraný, nie sú tu hrdinovia a zbabelci. Nie, sú tu obyčajný ľudia a únoscovia, ktorí netušia čo sa zatiaľ deje a svojím počínaním tiež nie sú práve nadšení. Tento film je nápaditý, realistický a divákovi toho môže ponúknuť skutočne omnoho viac, ako sa zdá. Nie som ani schopný ho príliš dobre zhodnotiť, no jedno viem - môžem vám ho jedine doporučiť. ()
Tak já se přiznám, že jsem o této události neměla ani ponětí, ale snad mně bude omluvou, že je to už docela vzdálená minulost. To ovšem vůbec nic nemění na bezvadném zpracování, kde se s postupnou gradací a napětím orosilo potem čelo i mně. To bych chtěla v každém případě vyzdvihnout, protože ty emoce jsem jim všem do písmene věřila a jak tam mělo to malé děcko čelo skutečně orosené potem, přidalo na maximální autentičnosti už v tak napjaté atmosféře. Jen jsem nějak nepobrala, proč si měli všechny ženy sundat ty silonky, ale snad mi to někdo vysvětlí, zřejmě mně to nějak uniklo. Co také oceňuji, je fakt, že teroristi tady nejsou vyobrazeny jen jako fanatický bestie. Výborný film a já Němcům opět tleskám i když ten konec malinko sklouznul k patosu. 4,5* ()
V roce 1977 došlo k únosu letadla Landshut členy Lidové fronty za osvobození Palestiny požadujícími propuštění vězněných čelných představitelů Frakce Rudé armády. Německé televizní drama rekonstruuje tuto událost formou výpravného „amerického“ blockbusteru. Ačkoli patos a obrazová opulence zdaleka nedosahují roviny snímků Michaela Baye, scény s kancléřem Helmutem Schmidtem evokují tradiční schematické momenty, kdy američtí prezidenti v Bayově podání dramaticky dávají rozkaz k útoku či s hrdým hlasem nakřápnutým zajíkavým dojetím oslavují oběť padlých hrdinů. Nicméně zdejší míra patosu a naivity se drží v únosné rovině, takže účelně vede diváky k filmaři zamýšleným emocím, aniž by hrozilo zvrtnutí do nechtěného smíchu či campu. ()
"Možná je lepší zemřít než žít ve státě, který raději nepropustí devět vězňů, než aby zachránil 91 životů." Možná je také načase přiznat si, že už i německý film nám uplouvá o parník. A možná je lepší naivně doufat, že mozky politiků za posledních třicet let prošly rozsáhlou evolucí... Srovnávání si strčte za klobouk, tohle byl po dlouhé době další kousek, kvůli kterému opravdu stálo za to zapnout televizi. ()
Galerie (38)
Zajímavosti (2)
- Filmovanie prebiehalo v nemeckých mestách Baden-Württemberg, Berlín, Bonn a Mníchov. Natáčalo sa však aj v marockom meste Casablanca a jeho okolí. (MikaelSVK)
Reklama