Režie:
Mark PellingtonKamera:
Eric SchmidtHudba:
tomandandyHrají:
Thomas Jane, Jeremy Piven, Rob Lowe, Christian McKay, Carla Gugino, Tom Bower, Arielle Kebbel, Sasha Grey, Natalia Nogulich, Joe Reegan, Abhi Sinha (více)Obsahy(1)
Richard, Ron, Jonathan a Tim jsou čtyři kamarádi ze studií, kteří mají zvyk se jednou za rok na několik dní sejít v pronajaté vile, pořádně si vyrazit z kopýtka a hlavně odpočinout od rok co rok prázdnějšího života, jehož mladistvým ideálům zůstali na míle daleko. Letos je jim už čtyřiačtyřicet, což v tomhle věku stačí jako důvod, proč to oslavit. Den za dnem splývá v jednom velkém drogově-alkoholovém opojení, když tu se přihodí něco, co razantně zasáhne jejich životy a změní je jednou provždy. (dopitak)
(více)Videa (3)
Recenze (43)
Každý z těch čtyř měl svůj zdroj neumlčitelného smutku. Problém však byl v tom, že všechny čtyři dílky měly zapadnout v konečnou mozaiku zmaru, která se navíc měla zhmotnit v krví ztvrzený list klukovské úmluvy. Tahle mozaika, zatímco v jednotlivých svých elementech byla působivá(I díky výborným hercům), tak jako celek byla nekompaktní, neuvěřitelná....myšleno k neuvěření. Taková koncentrace sebedestruktivní frustrace byla na jednu sešlost prostě moc a důvod ukončení toho všeho na pokyn dávného slibu reálnosti nenapomohl. Přesto si film za výtečnou sondu do strastí pětačtyřicátníků, do spektra tragédií, které se nedají překonat, i do složité psychoanalýzy všech těch sešlostí s přáteli z mládí(která často místo odreagování přinášejí muka melancholie)......přesto si za ní film zaslouží kladné hodnocení. 70% ()
"Tak hrozně moc se bojím. Proč tohle děláme?" "Nemusíte to dělat." Nevím, jestli to je tím množstvím vypité Tullamorky, nebo tím filmem, ale cítím se, jako by mne někdo rozsekal na malý kousíčky, a pak slepil jinak, než to bylo. Totální kalba, která se změnila v totální depku. Zní to divně, ale ti chlápci si mne prostě získali, i přesto, že více než dvouhodinová stopáž mi přijde trošku přehnaná. Taky nesmim opomenout výbornej soundtrack, těch několik starých dobrých fláků, který jsem poslouchal jako punker, potěšilo. ()
Tohle je... prostě drsný. Šílená jízda do nejhlubšího a nejtemnějšího pekla mužské krize středního věku, touhách, očekávání, seberespektu a rocknrollu. Dámské publikum nemůže nikdy ocenit a pánské publikum si po tomhle zážitku bude chtít sednout do prázdné místnosti, zapálit si svoje poslední cígo, otevřít svoji poslední flašku whisky, poslouchat, přemýšlet a vzpomínat... http://www.youtube.com/watch?v=5494M9IcX9A ()
Vyjebali se mnou, jen co je pravda… "Sex, Drugs and Rock 'n' Roll", v tak depresivní premise, která staví na jedinečném pocitu, který kluci cítili před 25 lety, boží píčovina leda tak. Nefunguje to od samého počátku, pohledy do blba, schlastaná kamera, s které i já potřeboval ibalgin a nakonec ta nevšedná myšlenka. Bratrstvo neohrožených debilu, kteří za „normálních podmínek“ přehodnotili životní postoj a rozhodli se ho razantně řešit na základe paktu z mladí. Film stal za starou belu, každopádně těším se na rozebráni (snímku samozřejmě) místními pseudo***, který v tom najdou šifru mistra Leonarda. Málokterý film mne natolik najebe abych hned napsal koment. ()
Asi před rokem jsem viděl trailer a docela dost mě zaujal. Čtveřice čtyřiačtyřícátníků, kamarádů, dospělých mužů, se jednou ročně sejdou ve vile u moře, v Bohem skoro zapomenutým místě, kde se týden ožírají a sjíždějí. Zní to jako idylka, jenže každý z mužů si s sebou nosí svoje démony z obyčejného života a alkohol a drogy, mimo to, že uvolňují napětí, vypouští i démony a pak se objeví TEN dopis, ve kterém složili přísahu. ____ Na jednu stranu stylové, rockn'roll soundtrack (Sex Pistols, Joy Division - zrovna dnes jsem je poslouchal, náladou se sem hodí), opilecká jízda (i Sasha Grey se přidala, u jiné herečky by byly kalhotky a obnaženej hrudník vítány, ale u Sashy? Úsměvné zklamání :) a filmová vlna o chlastání, která je tu od 'The Hangover'. ____ Solidně natočené, ale taky vnitřně vyprahlé, zmatené, zlomené a prázdné, jako zničené duše hlavních hrdinů, o kterých se postupně dozvídáme celou pravdu jejich životů. Týden, kdy mají vypnout a užívat si se mění v depresivní jízdu, výčitky, brek nad nesplněnými sny, chlad z hnusu života a hlavně chlad ze zapomenutí dávného slibu, který řekněme se rozjede ve stylu, který by mohl konec Hamleta závidět. Překvapivě drásavé, ostré a neberoucí si servítky. Cením si přístupu, neřeším nelogičnost a rozvleklost, i když prostříhat to o dvacet minutek by neuškodilo. Navíc se podobnými myšlenkami zabývám dennodenně i já, jak zpívají Joy Division "I got a spirit, but I'm loosing feeling." ____ 72% ()
Galerie (33)
Zajímavosti (1)
- Filmovanie snímky prebiehalo na kopcoch Big Sur a na ďalších miestach v Kalifornii. (MikaelSVK)
Reklama