Režie:
K. M. WallóKamera:
Julius VegrichtHrají:
Vítězslav Vejražka, Vilém Besser, Eva Kubešová, Zdeněk Řehoř, Oldřich Vykypěl, Petr Skála, Ota Sklenčka, Marie Vášová, Rudolf Hrušínský, Božena Böhmová (více)Obsahy(1)
Umělecký film natočený podle stejnojmenného románu laureáta státní ceny T. Svatopluka. Film nás uvádí do prostředí průmyslového města Botostroje v době krise v roce 1932. Ukazuje nám na příbězích hlavních hrdinů Josky, Pazdery, Nikodýma, Andrése, Marie, Antonína i jiných pravou tvář tohoto amerikánského města i způsobu vykořisťování. Odhaluje i postavu šéfa, vydávaného za „správného" podnikatele, který dovede dát lidem práci i výdělek, jako bezostyšného kapitalistu, jenž používá těch nejbrutálnějších method vykořisťování, aby dosáhl co nejvyššího zisku. Film je však současně věnován oněm hrdinům, kteří se přes všechnu persekuci nebáli illegálně proti šéfové moci bojovat, i jejich snaze sjednotit dělníky před nebezpečím fašismu u nás. (Filmový přehled)
(více)Recenze (152)
O Botostroji jsem léta v nahodilých poznámkách a zmínkách četl jako o nejhrozivější a nejpříšernější agitce 50. let, až jsem se skoro bál to vidět. Teď jsem to konečně viděl a nezbývá než konstatovat, že jsem viděl řadu mnohem pitomějších filmů. Je samozřejmě nutno vědět něco o době vzniku i o době, v níž se příběh odehrává, aby se k tomu dalo přistoupit s jakýmsi nadhledem. Stejně tak je nutno se ohradit proti hrubému zkreslení portrétu Tomáše Bati, který tady dostává kontury nelidského vykořisťovatele a stoupence fašismu (i když jméno Baťa vůbec nepadne a tvůrci zvolili imaginární bezejmennou postavu "šéfa"). Jinak postavu šéfa musela být radost hrát. Otázkou ovšem je, byla-li to radost pro Vítězslava Vejražku, který byl sám aktivním komunistou. Ovšem proti některým dalším výkonům ve vedlejších rolích (Zdeněk Řehoř, Rudolf Hrušínský) nelze nic namítat a právě pro jejich připomenutí se na Botostroj klidně podívám znovu. ()
Botostroj je jednostranné komunistické zúčtování se zkaženou kapitalistickou minulostí. Botostroj je zřejmě nejucelenější ukázkou úporného legitimizování převzetí moci a správného evolučního kroku nového politického uspořádání. Film je v této funkci nenahraditelným výkonným pomocníkem. Vše lze vysvětlit a upravit v rámci vyššího zájmu. Z agresivně hysterické uvědomělosti naskakuje mrazení v zádech a husí kůže. Botostroj je nestydaté překrucování skutečností angažovanými straníky. Ponechme stranou osobu Tomáš Bati, vpřed ho hnala především vlastní budoucnost a možný blahobyt pro ostatní byl vedlejším produktem jeho vize. Po filmařské stránce je příběh veden nenápaditě až křečovitě v jasně viditelné touze vykreslení vlastního vševědoucího a extrémně subjektivního úhlu pohledu. Po herecké stránce obstojí několik postav, většina trpí toporností a neumětelstvím. Hlavní postavou příběhu je šéf Botostroje (zajímavý Vítězslav Vejražka), prototyp buržoazního velko-vykořisťovatele prosté dělnické třídy. Na sentiment, ani na empatii není žádný prostor, na prvním místě je prosperita osobní a k ní vede cesta chladnokrevně bezcitná. Oslavovaným hrdinou je Josef Horák alias Joska (Vilém Besser), aktivní komunista. Rád plamenně řeční o světlé budoucnosti pro prostý dělnický lid a jeho jedinou činností je snaha o organizovaný odpor. Hlavní ženskou postavou je Marie Dorňáková (Eva Kubešová), skromná dělnice, která je haněna pro mužskou pozornost. Postava Antonína (zajímavý Zdeněk Řehoř), nového správce, má nabádat k větší míře politické angažovanosti. A pochopitelně tím správným levicovým směrem. Postava Lojzy Andrése (Oldřich Vykypěl), pracovitého zedníka, má zvýšit soucítění s nespravedlivě vykořisťovaným dělnickým lidem. Vrcholem úpadku je Jakub (velmi podivný Petr Skála), šéfův poživačný synek bez taktu i charismatu. Nechutný a prospěchářský kapitalismus v různých podobách zastupuje také úslužný ředitel Botostroje Ort (Ota Sklenčka), předpojatá sociální správcová Elsa (Marie Vášová) a pokoušející účetní a boxer Šram (zajímavý Rudolf Hrušínský). Z dalších rolí: nespokojená a záletná Andrésova manželka (Božena Böhmová), stařičká starostlivá Joskova matka (zajímavá Jarmila Kurandová), komunističtí agitátoři a štváči Nikodým (Oldřich Lukeš) a Pazdera (J. O. Martin), kapitalisty vydíraný dělník Pavlica (Kamil Olšovský), komunista a prodavač buřtů Kábrt (Vladimír Řepa), nešťastný pilot (František Peterka), či přizpůsobivý ředitel německé pobočky Hans Hahn (Štěpán Bulejko). Komunista má jasnou představu o životě, pracovat nechce a ani neumí. Řeční, burcuje, protestuje a bojuje proti zavedeným pořádkům, chce se dostat na místo kapitalisty. Ale práce? Ta mu stále smrdí a nemíní za ní nést odpovědnost! Po ideologické stránce je to zrůdnost, po filmové stránce nevyrovnaná křečovitost. ()
Tento film mohl být velkým politickým činem. Mohl z kořenů vyvrátit onu pompu, kterou za první republiky vytvořili Baťovi jeho agitátoři. Onu vymyšlenou legendu o bodrém českém podnikateli. Tvůrci filmu měli k tomu nejlepší předpoklad — Svatoplukův reportážní román "Botostroj", který již v době svého vydaní za minulé republiky vyvolal tolik hněvu mocných a tolik obdivu vykořisťovaných. — Nestalo se však tak. Tvůrci filmu nedovedli vytvořit tak silnou filmovou fresku, která by byla s to se vyrovnat se všemi úkoly. Chtěli odhalit vlčí prostředí kapitalistického Botostroje, chtěli ukázat, kdo to byl šéf. Upadli však do schematismu, který dává filmu vyznít na mnoha místech značně hluše. A nepodařilo se jim ani vytvořit živé typy největších bojovníků proti kapitalistickému zlu — komunistů. Tu zůstali hodně na povrchu a vytvořili postavy matné a nepřesvědčující. Tím vším film značně ztratil na svém politickém ostří i umělecké přesvědčivosti. Filmový přehled 38/1954 ()
Po shlédnutí Botostroje se mi dere ven otázka zda-li má recese skutečně své meze. Ve filmu je velký počet neskutečných plakátovitě stereotypních budovalských hlášek, film skřípe na všech frontách a přesto jsem se nebavil. Hnoje a hoven je tady totiž příliš a čověku se z toho něják zvedá kufr. Překonalo to i můj zážitek z Olověného chleba, děsím se jestli existuje něco co překoná Botostroj... ()
Tentokrát bez jákehokoliv nadhledu a smyslu pro "nechtěný humor" dávám odpad jak vyšitý. Tenhle film považuji za svinstvo nejhrubšího zrna, ze kterého je mi upřímě na zvracení a není divu, že již jeho knižní předloha skončila u soudu. Možná nejuznávanější český podnikatel a průkopník managementu Tomáš Baťa je tedy v tomto paskvilu zobrazen jako naprosto cynický netvor, který terorizuje dělníky, nechává spálit neprodané zboží, sexuálně obtěžuje sekretářku, korumpuje politiky, kteří mu stejně jako policejní rada zobou z ruky a především, aby jeho démonizace dosáhla maxima, finančně podporuje nacisty, už snad chybělo jen aby četníci začali střílet do stávkujících dělníků...jako nástroj propagandy je tedy tento film jistě velmi přesvědčivý i když se nabízí otázka nakolik ho mohl někdo i ve své době brát vážně, a to nejen ve Zlíně. Souhlasím plně s názorem, že tahle špína si nezaslouží minimum pochopení ani z recese. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (7)
- Natáčení probíhalo ve Zlíně. (Cucina_Rc)
- Film počas uvedenia vo vtedajšom Gottwaldove (Zlín) vyvolal série výtržností, predovšetkým z radov robotníkov, ktorí zistili, že špiní Baťu. Začali demolovať kiná a premiéra sa tam nakoniec neodohrala. (Jello Biafra)
- Role ve filmu měli ztvárnit nejpřednější herci své doby, autor námětu Svatopluk Turek si však ve svých poznámkách stěžoval, že to mnozí odmítli (konkrétně uvedl jména Bedřich Karen, Miloš Nedbal, František Kreuzmann, Jaroslav Vojta, František Smolík a Vlasta Fabiánová). (raininface)
Reklama