Kamera:
Roger DeakinsHudba:
Carter BurwellHrají:
Michael Stuhlbarg, Richard Kind, Fred Melamed, Sari Lennick, Aaron Wolff, Amy Landecker, George Wyner, Katherine Borowitz, Fyvush Finkel, Simon Helberg (více)VOD (1)
Obsahy(2)
V rádiu hraje Jefferson Airplane, píše se rok 1967 a Larry Gopnik (Michael Stuhlbarg), profesor fyziky na klidné univerzitě na Středozápadu se právě dozvěděl, že ho jeho žena Judith (Sari Lennick) opouští. Zamilovala se do jednoho z jeho okázalejších známých, Sye Ablemana (Fred Melamed), který na ni působí rozhodněji než nesmělý Larry. V bytě s nimi bydlí jeho věčně nezaměstnaný bratr Arthur (Richard Kind), Larryho syn Danny (Aaron Wolff) je neustále v potížích a dcera Sarah (Jessica McManus) krade Larrymu peníze z peněženky a spoří na plastickou operaci. Anonym se ho snaží připravit o místo, jeden ze studentů ho uplácí a současně vydírá a sousedka odvedle ho mučí tím, že se opaluje nahá. Zoufalý Larry se vydá s prosbou o pomoc za třemi různými rabíny, aby mu pomohli vypořádat se s jeho problémy a stát se lepším člověkem. Seriózním mužem. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (432)
BAFTA Awards - 1 nominacia: Scenar ________ Tak ja neviem. Ti bratia Coenovci ma fakt niekedy vedia poriadne prekvapit. Zial tentokrat skor negativne. Je pravda, ze tento rok ma mierne sklamal western OPRAVDOVA KURAZ, ale to sa vobec neda porovnat s tymto filmom, pretoze ten western som ochotny si kludne este niekedy zopakovat, ale tento film urcite nie. Je to presne takym tempom a stylom natocene, ako to proste nemam rad a o konci ani nehovorim. A ten uvodny zaciatok, patrilo to vobec k tomuto filmu alebo to bol iba nejaky kratky 5 minutovy film vo formate 4:3? Nasli sa tam aj chvilky, pri ktorich som sa zasmial, hlavne chudak hlavny hrdina, to bol hlavny kandidat priamo pre psychiatra, inac nuda. A mam taky pocit, ze je to asi prvy film od bratov Coenovcov, kde si nezahral ani jeden znamy herec, aspon teda nikoho som nepoznal. Zatial moje oblubene filmy od nich su FARGO (1996) a PO PRECTENI SPALTE (2008). Seriozny muz bol nominovany na Oscara za najlepsi film roka, avsak tym sa stala vojnova drama od Kathryn Bigelow SMRT CAKA VSADE (2008). ________ Michael Stuhlbarg - (Prof. Lawrence 'Larry' Gopnik) +++ Richard Kind - (Strýko Arthur) +++ Fred Melamed - (Sy Ableman) +++ Sari Lennick - (Judith Gopnik) +++ Aaron Wolff - (Danny Gopnik) +++ Jessica McManus - (Sarah Gopnik) +++ Peter Breitmayer - (Pán Brandt) +++ Brent Braunschweig - (Mitch Brandt) +++ David Kang - (Clive Park) +++ Produkcia: Ethan Coen, Joel Coen, Eric Fellner +++ ()
Velice zvláštní film bratrů Coenovic. Bez účasti hvězdných herců, na to jsme poslední nebývali u Coenů zvyklí, natočili velice seriózní film. Humor je zde schován pod poměrně silnou slupkou dramatu. Larry Gopnik je možná největší loser jakého si jen lze představit, žena mu spí s jiným chlapem a on na to vše doplácí, třeba i tím že se odstěhuje z domu. Velice se mi líbila scéna, ve které rabín Nachtner vyprávěl našemu Larrymu zubní příhodu, ze které vlastně nevyplynulo vůbec nic. Ostatně tak jako z celého film. Snímek není nikterak ukončen. Těžko říct jaké vyvolá reakce. Dost možná že spoustě lidí se nebude líbit, přece jen Brad Pitt, George Clooney nebo Xavier Bardem chybí. Ale do Seriózního muže by se rozhodně nehodili. PS: Pořád mi hlavou vrtají ti herci, kdyžtak mě opravte, ale hrál vůbec někdo z této sestavy v nějakém jiném filmu bratrů Coenů? ()
To lepší z Coenovic edice "zvláštních" filmů (BRATŘÍČKU, KDE JSI?, NESNESITELNÁ KRUTOST) s hodně podivnou atmosférou, která se tváří že šedesátky nebyly nic moc (zvláštní prázdno a mrtvo). Koncept člověka, kterému se nedostává odpovědí a jeho osud je kompletně v cizích otěžích mě občas iritoval. Nicméně A SERIOUS MAN nemůžu upřít pár povedených scének, třeba závěrečná bar micva nebo rozhovory s japonským studentem a jeho otcem. ()
Názory na postmodernu se různí. Tam, kde pojímá Baudrillard postmoderní situaci bezmála jako konec světa, nachází Lyotard potenciální zdroj zcela nové hry, jejíž možnosti zůstávají otevřené. Tento rozdíl se stal jedním z pilířů toho, co se vzápětí – když do půtek vstoupil Jürgen Habermas – mělo stát nejznámější verzí „modernisticko-postmoderních debat“. Zatímco Habermas kritizoval všechny, včetně francouzských poststrukturalistů, kdo se staví za odluku od modernistického projektu osvícenství, neboť v době globálních krizí je třeba nalézt „společný jazyk lidstva“ a na postmoderní flirtování s relativismem nezbývá času, Lyotard varuje před totalizací vědění, společnosti i kultury; před pokušením nerespektovat pluralitní komunikaci. Příklonu Coenů k postmoderně nasvědčuje ohlášení konce snu v habermasovské pojetí rozumu a v univerzalismus matematiky, kterým se Larry doteď zaštiťoval, ale i silně spletité scénáře, které popírají možnost jakékoliv základní jistoty nebo úniku k jednoduchému, vysvětlujícímu, třebas jen náboženskému ideálu; ať už se spletitým scénářem míní síť vypravěčských komplikací (Fargo), pravděpodobností mapa vesmíru (na které pracuje bratr Laryho, strýc Arthur), osudové hody mincí (Tahle země není pro starý), camusovská absurdita (Muž, který nebyl - nahodilost pojatá jako osudová zákonitost ochromující lidskou vůli), variace na princip neurčitosti (Po přečtení spalte - vzhledem k nevypočítatelnému chování občanů je jejich měření-monitorování orgány CIA v praxi neproveditelné) či deterministický chaos (Zbytečná krutost - Abby zabije místo svého manžela úplně cizího maníka). ____ Využití známého paradoxu Schrödingerovy kočky – ani živé, ani mrtvé –, skrz níž objevila širší veřejnost nespolehlivost a relativnost vědeckého poznání, se ve filmu ozývá z vícero míst: dybbuk na začátku je mrtvý i živý; Clive tam „ty peníze buď nechal, nebo nenechal“ ap. Larry není moderní ztracená bloudící figura v klasickým světě, ale klasická racionální figura v postmoderním světě, kde přestaly platit bipolární zákony, na něž bylo dříve spoleh. Někdo Larrymu doslova vytrhl koberec zpod nohou a rozpustil jeho „já“. Svět, v němž se ocitá, splňuje všechny nezbytné předpoklady fuzzy logiky. Je to svět, kde přestala platit opozice malý/velký, černý/bílý, chytrý/hloupý, 1/0. Co zůstalo, je neprozkoumané místo mezi tím; oblast, pro níž nemáme slova – tornádo rozkládající se mezi zemí a nebem. Jazyk nám svět „předžvýkává", deformuje, strukturuje; jazyk rozděluje nediferencované kontinuum, kterým svět původně je, a vytváří tak rastr, kód, strukturu. Cosi obdobného přichází už s počátkem novověku, který pasuje idealizovaný svět na reálný a snaží se „vecpat" reálné tvary do ideálních. Dochází k matematizaci přírody a k tomu, že matematizovaná příroda začíná být považována za pravou, reálnou, zatímco na přirozenou, skutečnou přírodu je pro její nedokonalost nahlíženo jako na odvozenou. Oba světy se od sebe odtrhávají, což vede k tezi, že při poznávání světa se k věcem musíme dostávat složitě oklikou. Proto není Serious Man ani zábavný, ale není ani nezábavný. Proto může uživatel kOCOUR tvrdit, že je to buď zcela nejosobnější, nebo naopak nejméně osobní film bratrské dvojice. Protože Serious Man ohledává neznámé území mezi body rastru; krystalickou mřížku složenou z velkého počtu elementárních buněk, ke kterým se nelze přiblížit. Tam je s božím souhlasem přenesen i Satanem zakoušený Larry, na území nikoho, kde se vyjímá v celé své hrůze a kráse jako gigantická nahá oční bulva, která opustila oční důlek. „Vo to ale právě víc, vole, když se nedaří a zlomí se to, že jo. Když se daří a padá to tam, to umí každej blbec.“ Larymu je nabízeno v průběhu filmu dvojí východisko: fatalistické „Who cares?“, jinými slovy je třeba přijmout realitu, jaká je, anebo mantra táhnoucí se napříč celým dějem: „When the truth is found to be lies, and all the hope within you dies, you better find somebody to love.“ Láska jako jediná neleží v bodech rastru, taková je leda sebeláska bodu k sobě samému; na lásku je zapotřebí dvou lidí. Nákazu vidí Coeni v zaobírání se sebou samým, v odvratu od zdravého sebevědomí otevřeného objektivního života k sobectví, k sebelásce a konečně k solipsismu. Pro Coeny i pro Ježíše je solipsismu vrcholem nemocné duše. Jeho nemocí je zaujetí sebou samým, zatímco zdraví je otevřená orientace k druhému a ke světu. Láska – poslední známé útočiště hloubky v postmoderní éře povrchu – je pozitivní protiargument k pesimistickým názorům, které propracoval Jean Baudrillard. () (méně) (více)
Zdaleka ne nejvíc košer Coenovci, ale i navzdory vší té "nediváckosti" je to zdařilé, byť v zásadě ani trochu vtipné. I když nejen ze závěru je jasné, že nic jiného než jeden velký vtípek to od bratrského dua nebyl. A vyvedl se jim náramně, to se jim musí nechat (jakkoli jsem podezření pojal již po té zubařské vsuvce). ()
Galerie (45)
Zajímavosti (7)
- Právník přes trestní právo, kterého si Larry najal, Ron Meshbesher, je skutečný oblastní právník z Minneapolis. Je z firmy Meshbesher and Spence. Adresa na obálce Larryho účtu je skutečná aktuální adresa jeho praxe. (c.tucker)
- Rozpočet: 13 000 000 dolarů. (Saku)
- Je nejasné do jakého roku byl film situován; Rabín Scott má v kanceláři kalendář roku 1967, ale výběry the Columbia House zmiňované Dickem Duttonem (Santanův "Abraxas" a Creedence Clearwater Revival's "Cosmo's Factory") byly vydány v roce 1970. (c.tucker)
Reklama