Režie:
Christophe HonoréKamera:
Laurent BrunetHudba:
Alex BeaupainHrají:
Léa Seydoux, Louis Garrel, Grégoire Leprince-Ringuet, Esteban Carvajal-Alegria, Simon Truxillo, Agathe Bonitzer, Anaïs Demoustier, Valerie Lang (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Šestnáctiletá Junie změní střední školu v průběhu školního roku po smrti její matky. Přichází do nové třídy, do které chodí její bratranec Mathias. Ten se stává jejím prostředníkem v skupině jeho kamarádů. O Junie se začnou rychle zajímat kluci ze skupiny, ona si vybere nejtiššího z nich, Otta. Ale brzo je konfrontována s velkou láskou jejího učitele italštiny, Nemourse. Vášeň, která se mezi nimi zrodí, je odsouzena na zánik. Junie, která nechce podlehnout svým citům, tvrdošíjně odmítá štěstí, které je v jejích očích pouhou iluzí. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (44)
Z podobné zápletky by šla udělat pěkná nasládlá hovadina. Jenže tohle není americká romantika ze středoškolského prostředí, ale malý, civilní francouzský film… ze středoškolského prostředí. To, čím Junie tak působí, je prostředí laděné do šedavých barev, skvělí herci, kamera, která postavy vyloženě „sleduje“, nepitomé dialogy a vůbec celá nosná myšlenka o strachu z lásky. Příznivce potěší jedna z hlavních rolí pro Louise Garrela, vycházející hvězdu současného francouzského filmu. ()
Francie a Španělsko jsou velmocemi evropského filmového dramatu, avšak v tomto případě jsem lehce zklamán. Čekal jsem trošku silnější příběh, což je také jediná věc se kterou nejsem úplně spokojený, ale věc dost podstatná. Ke shlédnutí ale doporučit musím, stejně jako nespočet dalších evropských filmů jež hodnotím mnohdy třeba stejným počtem hvězdiček jako filmy hollywoodské, které bych nijak zásadně nedoporučoval. ()
Zvláštna atmosféra ma miestami mrazila a miestami nudila. Príbeh nedomyslený, film nie zlý, ale moc mi do života neprispel. Charaktery postáv také fádne a nudné, všetci herci strašne podobní. Podivuhodné vzťahy. A náhly záujem o Junie zo všetkých strán, neviem akosi neviem pochopiť prečo všetkých tak zaujala. Za celý film prehovorí sotva pár plnohodnotných viet, inteligenciou nesrší, milá tiež nie je, stále vypadá vypatlano, áno, uznávam jej krásu, ale krása nie je všetko, myslím, že keď sa človek zamiluje, tak nie len do krásy obalovej. Proste za celý film sa o Junie nedozvieme nič a to ma strašne štve. V čom spočívala tá jej krása? ()
Ne krásná Junie, ale krásný Nemourse, Jacob, Jeanne, Mathias a tak dál. Prostě takřka všichni. V člověku tenhle film navodí pocit, že ve Francii jsou jenom samí fešáci a krásný slečny. Takže je aspoň na co se koukat. S dějem je to však už o něco horší - la belle personne neví, co vlastně chce. Jen tak si proplouvá životem, v novém městě, zdrcená ztrátou matky. A příval nápadníků jí to ale vůbec neulehčuje. Nakonec podléhá prvnímu, kdo se jí vyzná. Ošem následně na to zjišťuje, že jí nový přítelíček tak trochu ubírá prostor a ona ho zas tak moc ráda nemá. Zakoukání se do svůdníka Nemourse (což jí ale nikdo v případě Louise Garrela nemůže mít za zlé!) to nadto ještě celé komplikuje.(...) On to není špatný film už jen proto, že se na něj hezky dívá. Není to ani žádný romantický nonsens, protože romantiku by tady člověk hledal těžko. Zanechá to ve vás takový sotva postřehnutelný pocit a právě asi proto má cenu tenhle snímek vidět. ()
Tohle se těžko hodnotí. Mám z toho tak smíšené pocity, že bych pochopila toho, kdo tomu dá dvě hvězdy, ale zároveň i toho, kdo jich dá pět. Pro mě to je film místy neuvěřitelně nudný svojí atmosférou, které k oné unylosti dopomáhá prostředí šedo-bílo-béžové Paříže a svým způsobem i výběr kostými herců je takto barevně sladěn. Na druhou stranu,, právě ona otrava a unylost je největším plusem filmu. Vystihuje nálady, odevzdanost společnosti a zároveň, když se pak někdo trochu vzbouří, jeho vybočení z celkové nálady filmu působí o to intenzivněji. Prostě to bylo divný, ale dost dobře divnný, tedy alespoň v mém případě. Mimochodem to napětí mezi touhou, posedlostí a láskou, to je prostě thriller. Z té nádherné obrazovosti, nádherně unylého prostředí, nádherných herců a zejména pak nádherně vygraduovaných pocitů, budete mít oči přilepeny na obrazovce jako nikdy před tím. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (2)
- Tento film je inspirován klasickým francouzským románem „Kněžna de Clèves“ od autorky Marie-Madeleine de La Fayette, který je považován za jeden z prvních moderních psychologických románů. Děj románu se odehrává na francouzském dvoře v 16. století a hlavní hrdinka je, tak jako ve skutečnosti její představitelka Léa Seydoux, blondýna, zatímco ve filmu je černovlasá. (Elizabeth13)
Reklama