Režie:
Václav HudečekScénář:
Otto ZelenkaKamera:
Jaromír ZaoralHrají:
Jiřina Šejbalová, Josef Kobr, Milena Asmanová, Jana Tomečková, Lenka Termerová, Bohuslav Čvančara, Svatopluk Matyáš, Alois Müller, Karel VochočVOD (1)
Obsahy(1)
V roce 1974 natočil v ostravském televizním studiu režisér Václav Hudeček komedii Otto Zelenky Košilka. V této televizní inscenaci se zaskvělo vynikající herectví Jiřiny Šejbalové. Mladá Jana si přivede do bytu svého rozvedeného milence Petra. Její příbuzní se však vrátí předčasně z chaty a Jana se rozhodne vydávat Petra za jednoho ze ctitelů své půvabné matky Heleny, která pracuje jako modelka. Když Petr odejde, babička rozhodne, že Helenin nevázaný život plný ctitelů a milenců musí skončit a rozhodne se najít jí ženicha. Nápadníka hodlá pozvat na oslavu svých narozenin. Není ovšem jediná, kdo se v tom angažuje, a tak se v určený večer sejde nápadníků hned několik... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
noo, nutno uznat, že studio Ostrava se tentokrát docela vytáhlo. Ani nevadí některé poněkud topornější herecké výkony. Zajímavost - v druhé části se odehrává oslava narozenin, celkem s devíti osobami, ale snad ani jednou je nevidíme všechny pohromadě, nejvýš tak pět z nich. Ostatní neustále někam mizí a odněkud se vynořují. Spousta velmi zábavných a vysoce švihlých replik, z nichž mnohé by zasloužily zlidovět. Za mě jedna z nejlepších: "porušil jsi slib, co jsi mi dal!" - "neplač, dám ti jiný." ()
Zpočátku to vypadalo na nudný film, ale od poloviny nastává smršť výborných hlášek. Objevují se srandovní figury jako poetické nemehlo Cín a nenažraný pojišťovák. "Já jsem ji požádal o ruku." "Ona vás odmítla?" "Ne že by mě přímo odmítla, jenom řekla: to se radši zabiju.":) "Nech mě, já vím všechno!" "Tak schválně, kdy umřel Komenský?":) "Teď nemůžeme, dáváme film do vývojky!" "Už ustalujeme, babičko!" "Taková hanba, plný dům lidí a oni ustalují!" "Já vás ožením, co byste říkal Božence?" "Vy taky čekáte dítě?":) Dobře jsem se bavil. 65% ()
Dobrých sedm minut (!) to vypadá na daší typickou přiblblou rádoby komedii té doby, s nemožnou zápletkou a trapnými nehumory, ano už jsem požádal Pollyjean, ať to vypne. Ještěže neposlechla! V zápětí se rozpoutá velmi netypická, místy nevěřitelná a smrtící rodinná crazy-konverzační smršť krutopřísných hlášek, neslušných narážek, češtinářského purismu, sexuologické osvěty, grammar nazi terroru a exkurzů do Freuda i českých klasiků (málem dojde na "něco krevnatého ze Šrámka"), takže jste nakonec rádi, že si bránice odpočine aspoň u některých opravdu dobově typických proluk a nevadí vám ani např. projev Jany Tomečkové, na jejíž postavě (Helena) je nepřirozené téměř všechno, od úsměvu až po vztah s vlastní dcerou. Snad jen ta věc s lechtivostí pana Cína je už trochu moc pitomá. Objektivně vzato to na pět hvězdiček není, ale musim, protože Košilka je v mé dosavadní inscenacografii naprostý unikát. Mám citovat? Jen jedno slovo: "Skvrna!" ()
"Ježišmarjá, strejčku, i když seš profesor češtiny, nemůžeš v mariáši říkat skvrna! Flek, proboha tě prosím, v mariáši říkej flek!" Neprávem zapomenutá perlička ostravské televize. Dívatelnosti nepochybně napomohlo angažmá Jiřiny Šejbalové, i když její role tady není stěžejní. Mužští herci tady nijak neoslnili, jejich výstupy jsou nezřídka hluchými místy filmu, ale třígenerační špičkování babičky, jejích dcer a vnučky povyšují tuto hru nad průměr. Brilantní dialogy a zvláště výměna překvapivě moderních názorů na život mezi matkou a dcerou (proč už tenkrát si někdo nevšimnul tehdy mladé Lenky Termerové?). ()
No, nebýt v této crazy komedii zvolněného tempa v její druhé polovině, dávám bez zaváhání pět. Umíral jsem nad večerními dreskódy zúčastněných dam, díky kterým dostala Šejbalka málem infarkt, dusil jsem se smíchy při mariášových hláškách, dostal mne nápadník Termerové se svými fetišistickými sklony a také vynikající Alois Müller, který měl bezvadnou zkušenost s přísadou, obsaženou v drůbkové polévce. Po dlouhé době vynikající, pro mne premiérová, inscenace z českých luhů a hájů. Super. ()
Reklama