Režie:
Fumihiko SoriScénář:
Taeko AsanoKamera:
Keidži HašimotoHrají:
Haruka Ajase, Takao Ósawa, Šidó Nakamura, Jósuke Kubozuka, Akira Emoto, Gó Ridžú, Tetta Sugimoto, Riki Takeuči, Čiba Kazuma, Šóičiró Masumoto, Megumi Jokojama (více)Obsahy(1)
Ichi (Ayase Haruka) je slepá Goze, která aby přežila, vydělává si hraním na šamisen. Není však dobrá jen v hraní na šamisen, ale i v boji s mečem, který ji slouží jako slepecká hůl. Už několik let hledá jistého mistra Laidó, který ji nechal jako malou v domě Goze, aby se tam naučila hrát a zajistil ji tak nějakou budoucnost. Někdy ji navštěvoval a učil ji boji, ale Ichi se nikdy nedozvěděla, kdo to byl a jestli to třeba není její otec. Proto ho hledá, aby zjistila jeho pravý původ. Náhodou se dozví, že by se měl objevit ve městě Bitou. Jenomže čekat ve městě, které je zrovna terorizováno klanem Banki, není dvakrát bezpečné. Ichi bude muset využít své dovednosti, aby vůbec přežila, i když se jí snaží pomáhat jistý Toma (Osawa Takao), který ji náhodně potkal. Jenže i on má své problémy a jistý hendikep, kterého se bude muset, aby přežil, zbavit. (Kiyoshi)
(více)Recenze (77)
Docela hezký, ale taky docela trapný mix romantiky, mečování a humoru. Nevím, jestli si to ještě někdy pustím, jakkoli to bylo v tom dobrém slova smyslu nekonfliktní. 2¾. ()
Do třetice Fumihiko Sori a tentokrát zas úplně jinak. Z Ichi se vyklubalo krvavé potěšení s romantickou zápletkou o slepé samurajce ovládající hned dva skvělé nástroje. Už v úvodních titulcích mě zaujala hudba, která na japonský film zněla až příliš západně a navíc i velmi povědomě. Ano, byla to známá Lisa Gerrard, ve filmových kruzích známá především díky skladbě Now We Are Free ze soundtracku ke snímku Gladiátor. Už jen díky jejímu hlasu jsem byl příjemně naladěn a to byl teprve začátek. Kromě krásné a smrtící Ichi se tu setkáme i se slušně úchylným jednookým záporňákem, kterého hraje Shido Nakamura. Je to sice zas jiná variace na Zatoichiho, kterého před pár lety natočil Takeshi Kitano, ale to neznamená, že musí být horší. (7/10) ()
Nečakane príjemná záležitosť. Na jednej strane solídna mäsiareň s dobre natočenými a patrične brutálnymi bojovými scénami (Japonci sa konečne naučili robiť digitálnu krv tak, že vyzerá skoro ako ozajstná), na strane druhej atmosférický, priam krehký príbeh o láske. Chémia medzi hlavnými postavami funguje tak dobre, že filmu odpustíte aj to, že ide vlastne o klasickú kurosawo-leonovskú schému a zloduchovia sú len stupídne prehrávajúci a smiešne grimasy strúhajúci šašovia. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $4,382,564║ ()
Nevím co jsem mu usekla, protože jsem slepá…. Při sledování tohoto filmu mám pocit, že Japonsko byla země plná magorů a bojovníků. Vybočuje snad jen dívka, u které mám pocit, že díky ladným pohybům dokáže tančit s katanou a za kterou zůstává jen pach krve. Není to film plný bojového umění. Chvilku ,,řež“, pak dojímavé vzpomínky. Všichni si nesou nějaká traumata. Prostě Japonská výpravnost. Jistě, nelehký osud Ichi stojí za předvedení, ale je to rozvleklé. A nechápu, co má symbolizovat postava Toumi. Velké finále sice nabízí akci, ale bez emocí. Takový western, jen bez koltů. Ale možná jsem jen čekal něco jiného. PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ * ()
Film, který jednoznačně vychází z dneš již legendární řady 26. filmů o slepém masérovi Zatoichim, který i když působí jako neškodný mrzák, ovládá špičkově boj s mečem. Tady máme dívku, která má podobnou vlastnost a stejný meč, jako míval Zatoichi ... jakmile ho tasí páře nepřátele v několika vteřinách na kusy. Film ale není pouze "filmem jedné hrdinky", ale vystupuje i další důležitá postava, samuraj, který má trauma z dětství a není schopen tasit meč, ačkoliv pokud vezme do ruky klacek, dokáže porazit v boji kohokoliv, včetně krásné bojovnice Ichi. Jejich životní cesty se spojují a bok po boku čelí dvoum gangům, podobně jako tomu bylo v prvním díle Zatoichiho (1962), mnoha westernech apod. Jedná se o vizuálně krásný film, na rozpočtu se rozhodně nešetřilo. Bohužel film má hodně pomalé vyprávění a i když mi to běžně nevadí, tady už to bylo na mne trochu moc. Další co film mírně sráží (u mne, protože jsem na to "citlivý"), tak je choreografie soubojů, někdy nepříjemně prostříhaná. Ale jinak excelentní záležitost. ()
Ať jde Samuraj do prdele máme tu Ichi !! Ne, tak samo sebou film Samuraj se mi velmi líbil, ale komu myslíte, že dá lesbosaurus jako já přednost? Starému seschlému dědulovi, co je sice opravdu masér, ale sexy není ani trochu nebo krásné Ichi u které jsem vrněla jako kočka? Správně Ichi vyhrála. Navíc musím souhlasit s Alíkem, že Ichi vyhrála i díky soubojům. Je mi kolosálně u ánusu, že hlavní hrdina dokáže ve filmu pozabíjet úplně sám sto a více vocasů najednou. To je pohodička, ale kurva závěrečnej souboj má mít koule a to v Samurajovi opravdu neměl. Švih, švih a konec. Proto taky Samuraj dostal 4* a tu pátou jsem mu natruc nedala. No ale tady je to jiná písnička. Souboj s hlavním padouchem je takovej, jakej má být. Napínavej a kundutrhající (napsala bych kulervoucí, ale když jsem holka tak by to znělo divně) . Kromě krásné Ichi které bych chtěla pátrat v piči, je tu i parádní samuraj co mlátí svým mackem klackem Ichi po ruce a asi by do ní i rád zasunul. Jenže jak by mohl zasunout, když ani vysunout mu nejde? Ano je to tak, náš milej hero má kurevskej problém vytáhnout ho z pochvy (meč vy nadrbanci !! ) a tak mu maximálně cuká ruka a občas mu dle všeho cukne i jinde. I tak jsem mu celou dobu fandila a věřila jsem, že je borec. A byl !! Jinak hlavní zmrd ééé padouch je hezky slizkej a s mečem se umí ohánět jako málokdo. Konec mě bohužel zase dostal do nálady, že jsem si pořvala, takže asi budu muset zase zařadit velkofilmy ze 300 nejhorších tam hrozí max, že budu brečet smíchy jak je to trapný bo vzteky, že na to musím čumět. Rozhodně ale nehrozí slzy smutku jako se to stalo zde. Doporučuje devět slepých samurajek z deseti, které viděly tento film. ()
Podařený kousek s nabroušenými katanami, jen tomu leckdy - pro mě - ubíraly zbytečně dlouhé a táhlé sekvence. Herci jsou příjemní, nikdo protivnej se tam nenašel. Jen jsem asi chtěla trochu víc adrenalinu. ()
V kráse a šermířských dovednostech se Haruka Ayase hravě vyrovná Aye Ueto i bez pomoci kameramana a střihače. Právě práce kamery v některých soubojích Azumi hodně připomíná, přesto by byla chyba oba filmy přímo porovnávat. Méně akční Ichi sází na až do intimna laděnou pozvolnou osudovou atmosféru (na čemž má podíl postižení hlavní hrdinky) a ačkoliv skloubení těchto elementů nedotahuje zdaleka do konce, jedná se stále o zdařilý novodobý samurajský snímek. ()
Kvalitní japonská katanová řezničina, která má i celkem ucházející příběh, díky němuž to neni jen pouhej a tuctovej akčňák, ale i docela kvalitní film mimo akční sekvence, který jsou tady ale fakt skvěle natočený, i choreograficky perfektně promakaný, navíc hlavní postavou je sličná slepá bojovnice, takže ten kdo má rád Zatoichiho, tak si určitě přijde na svý i tady, i když to je slabší, ale zase Haruka Ayase je daleko hezčí než hrdina ze Zatoichiho ()
Ichi již od začátku připomíná jak příběhově, tak i postavami Zatôichiho i když trošku předělaného. Výrazně barevně natočený snímek, doprovázení hudbou z Šamisenu. Příběh nikterak nevyniká, ale postavy jsou velice příjemné, kostýmy a prostředí byly velice povedené. Ichi patří mezi dobré filmy, kterým žádný milovník Novodobých Samurajských filmů nepohrdne. Nevýrazná akce, doplněna o táhlé sekvence,nastiňování příběhu hlavních hrdinů a nakonec tragické lásce, celkově mi to celé přišlo jako mix několika filmů co jsem již viděl a snímek jako by se neuměl vykročit tou správnou nohou k nastolení rovnováhy. Dlouho jsem rozvažoval mezi 3 a 4 hvezdičkami, ovšem za kostýmy a některé scény za 4. Kostýmy 80%, Hudba a Prostředí 70%, Herci 80%, Příběh 60 %. = 75 % ()
Je to dosť dobrý akčný historický film. Má celkom dobrý príbeh o slepej goze, skvelej bojovníčke s katanou, ktorá hľadá svojho bývalého učiteľa, tiež slepca a behom putovania sa zoznámi so schopným, ale bojazlivým samurajom a spolu prídu do malého príjemného mestečka, kde ale robí problémy obávaný klan. A ten im prinesie len mnoho problémov. Spracovanie sa mi páči, je presne v štýle klasických samurajských filmov snáď so všetkými tradičnými situáciami, takže po úvodnom zoznámení s obomi hlavnými postavami sa už dej prenesie do mestečka a celá prvá polovica je vlastne jedna zaujímavá situácia za druhou, ako moja obľúbená hra s kockami, ktorá ma v tomto žánri vždy poteší, občas nejaká menšia akcia, plno zaujímavých dialógov, ktoré ešte viac zblížia s hlavným duom a podobne, druhá polovica ma už zaujala o trochu menej, už sa očakávane venuje prakticky len tomu hlavnému, boju s klanom, ale aj na toto sa do dobre pozerá. Takže v rámci žánru tu toho ani nemám moc čo vytknúť, tempo je svižné, dej dostatočne zaujímavý a s niekoľkými veľmi dobrými scénami, takže úplne ideálne. Akcie je tu pomerne dosť a páči sa mi. Chválim hlavne menšie akcie, kde stojí hlavná hrdinka proti niekoľkým protivníkom, sú výborné po vizuálnej stránke a obsahovo presne v samurajskom štýle, takže žiadne dlhé choreografie, ale rýchle a efektívne zneškodnenia po jednom seknutí a tak to má byť. Tie väčšie akcie ma už až tak moc nezaujali, ale aj na ne sa dobre pozerá. Herecké obsadenie je výborné, skvelá Haruka Ayase v hlavnej úlohe, tu ma bavila v každom zábere, môj obľúbenej Takao Osawa a pár zaujímavých vedľajších postáv, síce záporáci pôsobia tak klasicky prehrávajúco, ale aspoň poteší ich vodca Shido Nakamura. Réžia a technická stránka sú vydarené, výborná kamera, vizuál, celkom fungujú aj emócie a niektoré scény sú dosť zaujímavo podané, toto je kvalitná práca. Ichi patrí medzi tie lepšie súčasné filmy na túto tému, príjemný filmový zážitok, ktorý poteší aj viackrát. Objektívna kvalita filmu- 74%, film sa páči mne na 77%. ()
Ano, Ayase Haruka je nevšedně hezká, ale tím to nekončí. Má slušný herecký repertoár, a tady si dokonce troufla hrát Zatóičiho, nenalíčená. A víte co? Byla uvěřitelná. Kdo ovšem zklamal, byla režisérka. Film se přes akční obsah nepěkně vlekl a brnkal na notu, která mi trochu vadila. Rozpačitý, unylý dojem. ()
Viac ako vydarená transformácia Zatoichiho do ženskej postavy. Film po akčnej aj obsahovej stránke zostáva verný povodnej sérii (nevinný dedinčania versus banditi), no pridáva výrazný melodramatický prvok. Viac v recenzii na Heroes of the East. (8/10) ()
Chvílemi mi to připadalo jako Zatôichi, chvílemi zase jak Yojimbo. Ale to co v těchto dvou nebylo se zde zdařile potvrdilo jako tah na správnou branku a to ten milostný příběh. ()
Ichi (Haruka Ayase) je slepá muzikantka (goze), hrající na shamisen s mečem schovaným ve své slepecké holi, která cestuje Japonskem a hledá svého učitele Zatoichiho. Narodila se slepá a jako dítě ji Zatoichi zachránil a nechal jí v péči slepých muzikantů. Několikrát ji navštívil a naučil ji jeho techniku boje s mečem. Protože je krásná a slepá, je jedním mužem zneužita a vyhoštěna ze svého náhradního domova. Prosí muže, který ji zneužil, aby řekl, že se nic nestalo, ale on odmítne a ona ho při dalším pokusu o zneužití zabije. Vydává se na cestu a chce ještě před tím, než umře, naposledy vidět svého učitele. Při hledání se setkává se zvláštním samurajem, který se jmenuje Toma Fujihira (Takao Osawa) a kvůli incidentu z dětství nedokáže tasit meč. Ichi a Toma se dostanou do vesnice Bito, kde se schyluje k bitvě mezi místní yakuzou a skupinou banditů Banki-na v čele s bossem Banki (Shidō Nakamura). ()
Ladnost japonského umění samurajů zkloubená s láskou, kulturou a hudbou. Všechny tyto elementy jsou zde zastoupeny v menší či větší míře a záleží jen na vašem rozpoložení, která část se vám bude více zamlouvat. A ikdyž jsou souboje spíše doplňujícím prvkem, v malebných dobových kostýmech mému oku jenom lahodily. Citově již Ichi lehce ztrácí, ale vždycky je se na co dívat... :-) 70% ()
Lepší průměr. Trochu drsný a trochu romantický, ale něco mi tam chybělo. Asi ten Zatoichiho laskavý humor. Nevím... I když je stopáž u obou filmů téměř shodná, tak Ichi mi připadala mnohem delší než Samuraj. OT - DVD od Vapetu mě pěkně nakrklo, protože sice obsahuje originální zvuk, ale titulky tam jaksi chybí, takže jsem se musela spokojit s dabingem. :^( ()
Zatím jsem neměl možnost vidět žádný z filmů o Zatoichim, slepém šermíři, tak Ichi ( jeho dceru ?) posuzuju zcela tímhle japonským samurajským kultem nezasažen. Příběh slepé samurajky mě chytil díky hlavní představitelce o něco níž než za srdce, zhruba v oblasti perinea, souboje byly stejně rychlé jako kvalitní, romantická linie nemastná, neslaná, hlavně díky Osawa Takaovi, jehož výkon bych přirovnal k nejlepším romantickým rolím Marka Vašuta ( namátkou třeba .......), vůbec, kdyby celá ta jeho napůl komická, napůl hrdinská role byla vyškrtnuta, tak by to celému filmu jen prospělo. Prostě a jednoduše mě sral skoro stejně jako záporáci v čele s Shidou Nakamurou, jejichž komické přehrávání tlačí vcelku slušný akční film do nechtěné sebeparodie. Finální hromadný souboj taky nic moc, srovnám-li třeba s finále v 13 samurajích, tak tohle byla hospodská rvačka, nu a souboj Takaa a Nakamury byl ...teď ještě najít nějaký jiný sofistikovanější termín než trapný...ne, nestojí mi to ani za googlování..trapný musí stačit. Takže za to perineální polechtání, slušné ( nikoliv vynikající souboje) atd.. za lidovku. ()
Příjemný snímek o slepé samurajce, která se snaží najít svého učitele. ()
Reklama