Režie:
Matej MináčHudba:
Janusz StokłosaHrají:
Nicholas Winton, Jana Kepková, Klára Issová, Emma Tarageľová, Michal Slaný, Aneta Faitová, Samuel Spišák, Dávid Mináč, Marek Dobeš, Jiří Bartoška (vypravěč) (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Když před pár lety slovenský režisér, scenárista a producent Matej Mináč náhodou v jedné knížce narazil na dva krátké odstavce o panu Nicholasovi Wintonovi, byl fascinován. Spolu s Patrikem Paššem se rozhodli natočit dokumentární film Síla lidskosti o téměř zapomenutém příběhu záchrany 669 českých a slovenských dětí těsně před začátkem II. světové války. Hlavní protagonista, sir Nicholas Winton (19. 5. 1909 – 1. 7. 2015), se o svém činu více než půl století nikomu nezmínil, dokonce ani své manželce. Nyní je příběh záchranné akce známý po celém světě. V rámci vzdělávacích projektů film Síla lidskosti viděly miliony dětí a mnohé z nich se rozhodly jít ve Wintonových stopách a udělat něco důležitého pro náš svět... Režisér Matej Mináč natočil nový celovečerní dokumentární film s hranými rekonstrukcemi Nickyho rodina. Film o Nicholasi Wintonovi a jeho pozitivním poselství, které se šíří světem, přináší dosud nezveřejněná fakta, svědectví a osudy nově objevených "Wintonových dětí". Uvedením Nickyho rodiny v lednu 2011 Matej Mináč definitivně uzavře cyklus Wintonovských filmů: Všichni moji blízcí (1999), Síla lidskosti - Nicholas Winton (2002) a Nickyho rodina (2011). (oficiální text distributora)
(více)Recenze (175)
Jo, tohle téma mě sice rozbrečí skoro vždycky - zvlášť ty původní záběry ze studia, kam si Nicholase pozvali, aby se všechny děti, které zachránil, postavily, ALE! To jsou původní záběry, za to přece hvězdy dávat nebudu. A i ta situace, která se stala za války udála, je opravdová, to si nevymyslel režisér, za to přece taky hvězy dávat nebudu. Ten film je natočenej HODNĚ špatně. Hrané části jsou vlastně skoro nechutný. Vypadají jak nějaká hraná kulisová pohádka z 80. let s rozpočtem 100,- Kčs! Jako kdyby někdo nahrál na první klapku pár scén, hodil to do počítače a přidal k tomu sépiový efekt. Hrůza, hrůza, hrůza! Nechápu, že něco takovýho mohlo projít. A výběr herců? To snad ani komentovat nebudu. Ale jednu připomínku si opravdu neodpustim - ta šílená herečka, která hraje jedno z dětí, holčičku, kterou si vyberou rodiče, už mě vážně štve! Její otec pracuje v televizi a očividně svou nechutnou malou dceru, která neuvěřitelně přehrává a s prominutim je mi z ní na blití, cpe do každýho druhýho filmu, dokumentu, rozhovoru, reportáže, prostě VŠUDE! A když se tam ten její ksicht objevil během pěti minut na fotce a v záběrech asi padesátkrát, tak jsem měla chuť televizi vážně vypnout. Musím zjistit, jak se jmenuje, a pak to sem dopíšu. Další věc, která byla naprosto hrůza - TEN KONEC! Poslední třetina filmu je totiž naprosto, ale naprosto totálně zbytečná, vykalkulovaná a trapná. Proboha! Ty mobily v sále a podobně, to se mi chtělo taky brečet, ale trapností a studem nad tim, jak tohle v tom dokumentu vůbec může být! Suma sumárum, jediné, co mi na tom filmu připadalo dobré, je to téma, protože mě zajímá. Jenže to téma existuje i bez tohodle dokumentu, není to nic nového a nepřináší to originální úhel pohledu. Diváka to sice rozbrečí, ale za to nevděčíme filmařskému umění, ale tomu, že ta situace opravdu smutná byla. Neskutečné zklamání. Pět hvězd jsem dala filmu Všichni moji blízcí, ale tomuhle asi nemohu dát víc než 2. Kdyby tam nebyl ten trapnej konec, tak asi dám 3. A úpně nejlepší jsou tady ty komentáře pokryteckejch pětihvězdičkářů, co píšou, že ti, co nedají plný počet hvězd, nemají srdce. Taková kravina, to snad ani neni možný. Snad se tu hodnotí to, jak je natočenej ten dokument! A ne to, co Winton udělal, to samozřejmě na 5 hvězd je! P.S.: Do toho dabingu schválně vybrali jen herce z Všichni moji blízící? Další věc, která mě štve. Vždyť dokumenty se nechávají s titulkama... ()
Kdo má děti, pochopí. Mladý Angličan, jenž zachraňoval české děti. Neuvěřitelný příběh. "Když jsme přijeli o 70 let později, on tam na nás opět čekal. A my už jsme věděli, kdo to je." "Když rodiče viděli děti, jdoucí do plynových komor, věděli, že jejich oběť nebyla zbytečná." Nicholas Winton se dožil 106 let. ()
Dokonalý emocionální výplach duše s lehce nedotaženou formální stránkou. Hrané scénky působí místy nevkusně, někdy (doufám, že nezáměrně) až vtipně, popisky událostí mi připomínají videa teenagerů z youtube (aneb tribut tomu a tomu) a závěr se nese v příliš didaktickém stylu. A já si říkám, proč jsem si o tom raději nepřečetla. (vlastně to byla taková ždímačka á la pošta pro pana Wintona) ()
Filmový pomník Nicholase Wintona. Svým způsobem natočil Mináč remake svého staršího filmu, je sice informačně bohatší, ale ve výsledku nepřekládá nic, co bych nečekal. Ba až příliš naplňuje vizi toho, co člověk od filmu o Wintonovi čeká. Navíc si mohl uvědomit, jak silný dramatický emocionální potenciál v sobě Wintonův čin nese, a netupit ho dojákovou hudbou už od úvodních titulků. Celkově vzato je to ale zručně natočený dokument, který velmi široce pracuje s mnoha různými materiály a zdroji a umí je zapojit do zábavného a zároveň funkčního celku. ()
Winton zaslouzi obdiv. Minac se uz ale opakuje, hrane sceny jsem povazoval za zbytecne jiz v prvnim jeho dokumentu. Zde mohl trochu ubrat i na zaveru... ()
Možná už by to chtělo změnit téma, pane režisér... :-/ Síla lidskosti byla skvělá, ale tady se nic nového nedozvíme - mluví tu stejní lidé, nechybí scéna s Wintonem a jeho dětmi - důchodci... Snad jediný rozdíl oproti dřívějšímu filmu je obsazení Kláry Issové - a ani ta se na plátně moc neohřeje. Palec dolů... Navíc nemyslím, že je to nejvhodnější závěrečný film festivalu - do letního kina by se hodilo něco trochu rozvernějšího :-( ()
37. LFŠ ()
remake, který opravdu mnoho nového nepřinese a dojetím jen přetýká. Ale siru Nickymu Wintonovi nemohu nedat maximální počet hvězd. Pan Mináč nechť mu za to poděkuje. :)) ()
První setkání s Mináčovou tvorbou. Obsah filmu/dokumentu zdá se mi dostatečně široce pojatý. ()
To téma je zatraceně silné. Sir Nicholas Winton je obrovská osobnost, o které se naštěstí nakonec ví, a která je respektována a oslavována ještě za života. Kromě nutícího mixu dobrosrdečnosti na závěr, jsem z dokumentu nadšený. ()
Nic co bych už neviděl v dokumentu Síla lidskosti, akorát že tohle byl místama tzv. "hraný" dokument, podpořenej tím, že komentář četli známí čeští herci, což faktům na síle nepřidá. ()
Toto nie je hodnotiteľné. Je to najsilnejší príbeh 20-teho storočia, aký poznám, okrem Matky Terezy, Maximilána Kolbeho... Pamätám na dokument "Sila ľudskosti", ktorý sa ma veľmi silno dotkol. Toto je rozprávanie niekoľkých Nickyho zachránených detí. Ich príbehy, ktoré vás chytajú za srdce. Už len kvôli staručkému sirovi Wintonovi sa oplatilo pozerať. Vyžarovala z neho neuveriteľná láska k ľuďom a rovnaká dávka skromnosti. Pri spoznávaní takýchto príbehov známych, ale aj neznámych ľudí z môjho okolia, ma občas chytí optimistický pocit, že ľudstvo ešte nie je celkom stratené. ()
50%, celá recenze zde. ()
Teší ma, že CT2 a STV2 tento film pustili v TV. Vďaka tomu som ho videl. Chcel som ho vidieť už od kedy som sa o ňom dopočul. No tak podme na to. Nedá sa to považovať za film. Toto je hraný dokument. Musím povedať, že som už videl aj lepšie spracovania, toto je taky priemer ( možno jemný podpriemer ). Tento snímok by som rozdelil na tri časti : prvá polovica, prvá štvrtina a druhá štvrtina. Prvá polovica je od začiatku po koniec vojny. Tam sa človek aj niečo dozvie, uvidí aj okatú Issovú, krásne nemecké uniformy a tak ďalej. Tá prvá polovica ma ešte aký taký spád, síce maličkú ale predsa iskričku. Potom príde nepochopiteľný zlom, ked z vojny ukážu 15 sekúnd a ideme ďalej. Prechádzame do tej už spomínanej prvej štvrtiny. Tam to už naberá známky podpriemeru. Povojnové spracovanie začína nudiť, dochádza k opakovaniu a sentimentality tam je požehnane. No a klinec do rakvy je posledná štvrtina, kde to je čistý odpad, Kambodža a zase len odpad. Ano, Winton si zaslúži uznanie za to čo spravil, ale môj názor si radšej nechám pre seba. Nebyť toho konca, bolo by hodnotenie vyššie. Takto je to len priemerne spracovaný hraný dokument, s archívnymi zábermi a opakovaným námetom. 3 z 5 ()
Mináč zkouší prodat skoro stejný příběh už nejméně potřetí a tentokrát ne tak dobře. Záběry, které použil i v lepší Síle lidskosti, mají pořád stejnou sílu, ke konci se ale film protahuje a snaží se až moc dojmout. Hrané pasáže (dohromady mají tak 10 minut) jsou pak naprosto zbytečné, a podezírám Mináče, že je tam dal jen, aby mohla být na plakátu Issová. ()
Další dokument o siru Wintonovi a jeho zachráněných dětech.Je opět točen v typickém Mináčově stylu,žel bohu přináší jen velmi málo nových informací a je jen takovým doplněním"Síly lidskosti",takže se hodí spíše pro televizní obrazovku a na plátna kin snad pro školní projekce,které by ovšem měly být podle mě povinnou součástí výuky.Tady shledávám největší sílu tohohle tématu.Standartně slušný styl vyprávění,příjemná hudba a silný námět dělají z tohohle filmu slušnou podívanou.Na druhou stranu doufám,že Matěj Mináč tohle téma již vyčerpal a snad se k němu už nevrátí.Myslím,že by už nebylo co vyprávět a vařil by jen z vody.Tady to má u mě za 70% a kdyby jen bylo takových Wintonů na světě víc.Halelujá! ()
Doják jak bejk.. Zkrátka bez komentáře.. Kolika let se tenhle obdivuhodný člověk bude muset ještě dožít, aby mu konečně dali Nobelovku? ()
Trochu ma prekvapil filmový štýl - dokument vs. dráma, ale v konečnom dôsledku to dokonale splnilo svoj účel. Tento príbeh už v súčasnosti pozná asi každý, takže sentiment nie je až taký silný, ale je... Na druhej strane mohol režisér a scenárista trošičku menej glorifikovať samotného pána Wintona, keďže je známe aj to, že jeden z dôvodov, prečo začal s transportmi detí do UK, bol biznis. Nechcem tým však nijako znižovať hlavný úmysel pomôcť a zachrániť ľudské životy. ()
po filmovej stránke by hodnotenie nebolo nejaké vysoké ale pozitívne stále určite áno(prišlo mi to občas také nesúrodé a tie hrané scény mi prišli úplne ale úplne zbytočné), avšak po príbehovej stránke ma veľmi zaujal...dokumentárny film nabitý silnými emóciami a slzy sa ronili...sir Nicholas Winton bol teda pán Človek!!! ()
Všeobecně dobře známý příběh je tu rozvinut do větší šířky. To je v první polovině hodně zajímavé, protože popisuje jednak prvotní motivaci a pak technikálie samotných transportů i přijímání dětí anglickými rodinami (třeba to, že rodiny si děti "kupovaly"). Detailní popis odjezdu vlaků je vrcholem dokumentu. Druhá půlka je patetickým popisem odhalení pravdy a následná mediální smršť, kterou už všichni známe. Konec, ve kterém se upozorňuje na to, kolik dobra jeden "malý" skutek dosud způsobuje je pochopitelný, ale logicky ne úplně správný. Dá se říct, že prapůvodcem toho dobra je zlo zhmotnělé v Adolfu Hitlerovi které ipso facto motivovalo i jinak nezúčastněné lidi konat dobro. Je tedy otázkou, zda by bylo lepší, kdyby Nicolas mohl prožít klidný život plný cestování a lyžování ve Švýcarsku, nebo nebylo... ()
Reklama