Obsahy(1)
Film Oko nad Prahou je osobním i politickým životopisem Chobotnice neboli projektu pražské Národní knihovny, ale také životopisem zejména posledních let života autora tohoto návrhu Jana Kaplického, který si ve svém deníku v roce 1998 mimo jiné poznamenal: vyhrát soutěž a mít jednu lásku. Tímto zápisem, přečteným v úvodu snímku Eliškou Kaplicky, jakoby český architekt světového formátu napsal nejen "scénář" svojí závěrečné životní dekády, ale také filmu, který sleduje dramatický společenský příběh tvůrčí imaginace a také intimního vztahu muže a ženy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (128)
Jsem Ostravák, takže je mi celkem šumafuk, co si v Praze staví. Špatné filmy mi ale fuk být nemůžou. Paní režisérka pravděpodobně potřebovala ventilovat svůj obdiv k panu Kaplickému a natočila mu proto pěkný sentimentální filmový památníček. Problém je v tom, že jej vydává za seriózní dokument, v čemž však katastrofálně selhává. Jako příčinu bych viděl už samu účast manželky Kaplického a to nejen coby producentky, ale především jako spoluautorky scénáře. Je to jako by se náměstek mostecké uhelné podílel na dokumentu o ekologické zátěži severních Čech. Protistrana nedostává příliš prostoru k tomu, aby obhájila své názoru a když se ke slovu konečně dostane, je sdělení útržkovité, prostříhané. Při scéně veřejné debaty vystoupí pan Jakl a obrátí se na pana Knížáka slovy „Doufám, pane Knížáku, že budete tuto diskuzi řídit spravedlivě“. Je zvláštní, že tato pasáž byla do filmu zařazena, protože samotný dokument něco jako spravedlivou diskuzi nepřipouští. ()
Někdo si rád zabrečí u romantický komedie, někdo u dokumentu. Kdo nemá informace, může se podívat na internet, zajít do knihovny nebo občas kouknout na telku. ()
Jako velký příznivec Kaplického návrhu musím konstatovat, že něco tak tendenčního se opravdu nevidí. Tentokrát by se měla Olga Špátová červenat a stydět v takové míře, až by se plazila domů kanály. Já čekal opravdu poučený DOKUMENTÁRNÍ FILM, který bude zaručovat maximálně možnou dosažitelnou míru objektivity, tedy obrovské množství prostoru dané příznivcům i odpůrcům... Chyba lávky. Tohle je opravdové vrtění psem. ()
DOkument, mapující vývoj celé záležitosti projektu národní knihovny. Jeho cílem ovšem NENÍ nestranné podání informací, ale naopak poskytnutí pohledu na věc z strany zhrzeného vítěze soutěže. Jde tedy o film ukazjící architekta, imigranta, který si v zahraničí vybudoval úspěšnou kariéru a jméno, který vyhrál soutěž na velice elitní zakázku a který se odmítá smířit s tím, že je mu vzata před kontroverzí se třesoucími českými politiky. Názor na design knihovny je subjektivní záležitostí vkusu, nastrčenost a ubohost výmluv proč se knihovna stavět nebude (ačkoliv soutěž byla jednoznačně vypsána, nakonec se ukáže že nejsou peníze, vlastně ani to místo a že nakonec ta nová budova knihovny není vpodstatě ani potřeba - to by nezbaštil ani Lojza Rákos a Pepa z Depa) je výsledek prostého pozorování. Film tedy nabízí jednostranný, nicméně velmi zajímavý pohled na věc. Tento pohled mě utvrdil v tom, že naše postsovětská malost si stále ještě nezaslouží osoby formátu pana Kaplického. Dokázáno tím, že elitnímu světovému architektovi přislíbíme zakázku jeho života a potom jej naši páni politici zničí jen proto, aby si to nerozházeli u části voličů. Buď jak buď, je to stále jen jedna strana mince, a ať je to ta, na které stojím i já, chtěl bych objektivně vidět i tu druhou. A v tomto ohledu Oko nad Prahou jednoznačně selhává. to GodComplex: I kdyby byl Kaplický dosebezahleděnější, váš vidlácký komentář a povýšený dojem schopnosti zhodnotit tak subjektivní věc, jako je architektonický design a to co je a co není umění, o vás vypovídá jako o opravdu politováníhodném ubožákovi s minimální schopností příjmat rozmanitost a kontroverzi, která je pravému umění vlastní. Nevím co si lidé jako vy představovali že vzejde z mezinárodní soutěže na začátku 21. století? A vy by jste se na Kaplického místě smířil s faktem, že vám byla sebrána zakázka za mnoho milionů? A tu údajně gotickou atmosféru ve městě plném renesančních, barokních a historizujících budov, jehož dominantou je gotická/novogotická katedrála s připlácnutou barokní věží tvoří co že to? Snad jeden most, jedna radnice a jeden dům na Staroměstském náměstí? V žádném jiném období historie se tolik nebránilo výstavbě architektury oné doby tak, jako se to děje dnes a v Praze obzvlášť. Dokud nebyli památkáři, tak se staré budovy vesele bouraly a přestavovaly, aby se dodržovaly aktuální trendy. A tak vznikla většina budov, jejihž odkaz měla údajně poškodit kaplického národní knihovna. Úcta k historii je nepochybně na místě, ale měli bychom se vyvarovat i opačnému extrému, který momentálně vládne - v panické hrůze z konfrontace historie a modernity uváznout na mrtvém bodu. Myslím tedy, že jste poslední kdo může mentorovat o aroganci, takže buďto pište komentáře korektně, nebo laskavě držte hubu! ()
40% Fuck off Bééém! ()
Řekněme si to na rovinu. Jan Kaplický nebyl žádný světoznámý architekt. Všehovšudy za ním zůstala jedna tribuna (ve své době docela futuristická, postupem času však její design neskutečně zastaral) a jeden obchoďák, který byl britskou odbornou veřejností vyhlášen za nejohyzdnější stavbou desetiletí. Plus jeden domeček a příbor. Já akorát opravil pár kůlen na dvoře, přesto si myslím, že za architektem (a zvlášť údajně světoznámým) by toho mělo zůstat více. Ona chobotnice by zastarala podobně jako ta tribuna, rozdíl je v tom, že je ohyzdná už od samotného začátku. Veškerá snaha dělat z Kaplického oběť spiknutí, kdy se malá veřejnost spikla proti nejslavnějšímu architektovi na světě, působí při znalosti těchto faktů vyloženě komicky. Čímž vůbec nezpochybňuji, že v soukromí mohl být pan Kaplický fajn hodný člověk. ()
Tak tohle mě nevzalo. Neberu žádné dílo, které by nějakým způsobem mělo něco nebo někoho protlačovat. Samotná kauza "knihovna" byla šílená a to hlavně ze strany politiků, kdy jejich postoj mi občas připomínal rozhodování Pavla Nedvěda o konci kariéry ve fotbale..."Chci, nechci, Chci, nechci. Nemůžu se ale zbavit dojmu, že toto není objektivní dokument, ale jakási reklama. Myslím, že je až moc cítít touha mladé paní Elišky Kaplický o to, aby se dostalo zadostiučinění již zesnulému manželovi. ()
Na jednu stranu se tomuto dokumentárnímu filmu dá vytknout zaujatost a nedodržení neutrálnosti, na druhou stranu, kdo je tady viník? Je to snad pan Kaplický, který si "dovolil" vyhrát soutěž? Nezávislou soutěž hodnocenou mezinárodní porotou... Nejsou události poté spíše krásným příkladem malosti lidí - politiků ? Absurdní moment, kdy musel vstoupit na pódium a obhajovat sebe, svůj návrh, lidem, kteří mu nesahají ani po kotníky. Tohle je další z důkazů, že by tento stát potřeboval vládu odborníků a ne tupců, kteří si dokazují svoji důležitost v oblastech, kterým absolutně nerozumí. Mně z toho bylo především hodně smutno..... ()
Nešťastně zpracovaný dokument o neúspěšném architektonického projektu Národní knihovny od Jana Kaplického. Špatáková v režisérském křesle je velmi neohrabaná a neumí prosadit do svých dokumentů názor. Veškeré její tvorba je zprzněna, nedobrou vlastností, zabývat se dopředu odhadnutelnými banalitami, ke kterým nepřidává nic nového. Nechci zde trýznit tento dokument. Dokumentární kinematografii je druh vyjadřování, ze kterého si má divák odnést to co chce on, třeba i nic. Jsem velkým příznivcem architektoniky od J. Kaplického, ale né v tomto podání. ()
Velice působivý a na konci dojemný film, který opět ukazuje nechutnost v naší politice v čele s panem prezidentem, který se svými kontroverzními a nesmyslnými názory snaží být středem pozornosti. Ano, musím uznat, že tento dokument byl celkem dosti jednostranný, ale to se také dalo čekat. Na druhou stranu bych tento film u sebe zařadil mezi nejdojemnější, jaké jsem v kině v poslední době viděl. Co se týče mého názoru na onu problematiku, myslím si, že každé město se svou architekutou vyvíjí a jde jednoznačně vpřed. Akorát naše krásná Praha má "pouze" historické budovy. Touto stavbou by se navíc v žádném případě nenarušil historický ráz Prahy. Z centra by bylo vidět pouze pomyslné oko nad lesy, ze kterého by byl naopak krásný výhled na naše hlavní město. Doufám, že zastáncům a rozumným lidem s vysokým morálním kreditem a přirozenou autoritou (panu Havlovi, Schwarzenbergovi či Horáčkovi) této nekonzervativní stavby se podaří stavbu knihovny podpořit natolik, aby mohla být zrealizována. Klobouk dolů před Vámi, pane Kaplický. ()
3,5... pro upresneni ()
Pana Jana Kaplického jsem si vždy vážil jako výborného architekta a jsem rád že paní režiserka Olga Špátova natočila tuto poctu člověku který bohužel zústal ve své vlasti nepochopen.70% ()
Pokud nechám stranou plán stavby knihovny a můj názor na ni, tak dokument vnímám jako takový jeden z řady zdvižených prstů. Zdvižený prst, který říká: "Pozor, mediální obraz, politický obraz a realita můžou být (a často jsou) v nesouladu". Nic přelomového, přesto jistě k zamyšlení. ()
Příběh pana Kaplického je velmi silný a v mnohém tak hořce ironický, že pokud by ho někdo napsal, nejspíš bychom mu měli problém uvěřit. Vzhledem k tomu, že ho napsal sám život, je zatím odsouzen k dokumentu. Za tento dokument jsem ráda, protože nějaký filmový pomník a shrnutí Kaplického života si tento kontroverzní a nepochopený člověk zaslouží, ale z jeho zpracování nadšená nejsem. Od začátku mi neseděl hudební doprovod, několik zbytečně protahovaných záběrů (tým Future systems nastupuje), pár zbytečných animací (chobotnice) a naprostým koncem pro mě byl ten rádoby drásavý závěr s Havlem. Co se týče objektivnosti podání kauzy, myslím, že se to filmu celkem podařilo ubalancovat. ()
aneb ceska malost v akci - Praha, mesto v ktorom zijem, mohla mat na svojom uzemi architektonicky skvost, ktory si zasluzi a ktory by mozno pomohol aby Caput Mundi, titul, ktorym sa pysi nebol len zvetraly slogan. Navrh budovy Narodni Knihovny by Prahu dostojne preniesol do 3. tisicrocia a pomohol vratit este viac zivota a kultury na Letnou. Zial, stacilo aby sa projektu slobody, krasy odvahy a modernosti postavil do cesty cesky kral Klaus a spolu so svojou hordou zabranil stavbe budovy, ktora mohla dat Prahe novy rozmer. Zostava len verit, ze projekt nezanikne a na Letnu si raz ludia, do tejto krasnej budovy knizky budu chodit citat, Praha by si to zasluzila a jej obyvatelia tiez ()
Pokud se oprostím od hodnocení pana architekta i návrhu knihovny a zaměřím se pouze na dokument jako takový, budu se pohybovat mezi dvěmi a třemi hvězdičkami. Po filmařské stránce mi to přišlo spíše na dvě. ()
Další pomník nabubřelosti ega našeho geniálního ekonoma, epidemiologa, předního světového klimatologa a ke smůle České republiky, prezidenta Václava Klause. K tomu bych jen dodal, že pan B spolu s K by si měli očistit svá ramena od pozůstatků svého rektálního speleologického průzkumu... ()
Smutná groteska s ještě smutnějším koncem. Snad bude alespoň poučením pro příště... Návrh knihovny se mi líbil a líbí. O smrti Jana Kaplického jsem se dozvěděla v den svých narozenin. Snad jeho srdce opravdu nevydrželo tu radost z narozené dcery a ne nepřízeň nechápajících lidí v Praze. ()
Jsem rád, že si někdo dal tu práci, aby uctil památku architekta Jana Kaplického. Při hodnocení jsem se snažil brát co nejmenší ohled na to, jakou je pro mne Jan Kaplický významnou osobností, ale je to těžké. Náplň tohoto dokumentu je skvělá. Dozvíte se spoustu nových informací o nejkrásnějších architektonických skvostech světa a poznáte o něco víc pana Kaplického jako osobnost. Neskutečně mě mrzí, jak se někteří lidé v Česku staví k jeho práci. Až se za ně stydím. Jsem vděčný za tento dokument. Je výborný. ()
Příběh o výjimečné stavbě na výjimečném místě, proti které se postavilo klausovské ufňukánství. ()
Reklama