Režie:
Tae-yeon WonScénář:
Tae-yeon WonObsahy(1)
Rádiový producent Kay a textařka Cream ztratili v dětství své rodiny. Z obou se stanou blízcí přátelé a nastěhují se k sobě. Kay ji dlouho tiše miluje, ale jednoho dne mu je diagnostikována rakovina a zbývá mu jen několik měsíců života. Protože se bojí, že by Cream zůstala po jeho smrti sama, rozhodne se jí najít manžela. (profhubert)
(více)Recenze (32)
Je těžké opustit toho, koho milujeme. Je ještě těžší opustit toho koho milujeme a dívat se, jak je s někým jiným, jelikož jsme si vědomi toho, že mi nikdy nemůžeme své lásce to, co ten druhý. Protože víme, že... Umíráme... Krásný, volně a klidně plynulý film, kdy divák trpí s K. a přeje si, aby se to, co ví že se stane, nestalo... Sang-u Kwon svou roli zahrál skvěle, naopak do Bo - yeong Lee jsem se 2/3 filmu nemohl pořádně vcítit. Stává se mi to málokdy v Asijských filmech, ale její roli jsem jí nevěřil. Nesmím ale opomenout krásnou hudbu, podbarvují tento snímek. Nicméně... Něco mi tam chybělo... Něco, díky čemuž bych si řekl: "Ano, tohle je bravurní snímek!"... Ale i tak mi zůstává v hlavě tento film jako nadprůměrný... ()
"KDYŽ POTŘEBUJEŠ SLOVA, PAK CO JE LÁSKA?"Jsou to ale šibalové ti Korejci, víc jak půlku filmu jsem se chystal jak jim to tu natřu za nevýraznou, věčně posmutnělou hlavní hrdinku a další drobné nedostatky, aby mě pak v druhé půlce svým rozuzlením a jeho podáním nakopali prdel a já uznal, že jinak se vlastně ani chovat nemohla a tak nezbývá než se jim omluvit....bjané, bjané. A i když jsem už viděl lepší a procítěnější korejská romantická dramata, tak i toto je pěkné :-) ()
Myslím, že název "A story sadder than sadness" je naprosto výstižný. Hodně jsem si pobrečela a dokonce jsem si musela dávat pauzy, abych to psychicky unesla. Způsob, jakým je film podáván, je originální a člověk si ho lépe užije. Na konci jsem byla silně dojata a překvapena. Teď tu už pár minut koukám do zdi a nemůžu najít ta správna slova. Cream a Kay..láska. 5* ()
Při sledování korejského dramatu se vyvrací tvrzení, že "kluci nepláčou"...První hodinku jsem se držel, ale při tom nečekaném závěru, jsem začal brečet jako hejno kytovců. Takové příběhy jsou blízké nám všem. Vyprávějí o lásce, po které každý touží, o bolesti, kterou každý prožívá a snech, kterých nikdy nedosáhneme. Ani nejde více psát, to se musí vidět. Příběh smutnější než smutek... ()
Běžně romantické filmy vůbec nekomentuji, i když ty asijské, zejména pak korejské, které v dnešní době jasně vedou, velmi rád sleduji ... Od tohoto filmu jsem nevěděl co přesně očekávat a ani jsem nic extra neočekával ... Film mne ale totálně emocionálně roztrhal na kusy, brečel jsem se svoji holkou jako malé děcko, měl mokrý kapesník a byl fakt emocionálně zničen. Nikdy jsem si nemyslel, že se to stane, ale tento film mne ještě více dostal, než dnes již kultovní a pro mne do chvíle shlédnutí tohoto filmu, nepřekonatelný Moment to Remember (2004). Absolutní diamant v korejské romanticko-dramatické kinematografii!!! ()
Reklama