Režie:
Blake EdwardsScénář:
George AxelrodHudba:
Henry ManciniHrají:
Audrey Hepburn, George Peppard, Patricia Neal, Buddy Ebsen, Martin Balsam, José Luis de Vilallonga, John McGiver, Stanley Adams, Elvia Allman, Alan Reed (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Tak mile bláznivou mladou dívku jen tak nenajdeš. Audrey Hepburnová v hlavní roli americké komedie oceněné dvěma Oscary. Mezi nestárnoucí filmy určitě patří romantická komedie, jež vznikla podle stejnojmenné úspěšné knihy Trumana Capoteho. Vypráví o mladé, půvabné a emancipované dívce Holly Golightlyové, která v New Yorku poněkud lehkomyslné sní svůj sen o skvělé budoucnosti. Zatím však musí žít jen z "příspěvků na taxík a oblečení" od svých stálých pánských obdivovatelů. Její plány naruší seznámení se začínajícím spisovatelem Paulem, jenž se přistěhuje do domu, kde bydlí... (Magic Box)
(více)Recenze (723)
Výborní herci, skvělý scénář, vynikající hudba, nadprůměrná režie, dobrá kamera. ()
Audrey Hepburn = všechna pozitiva filmu ()
Film jsem viděla po dlouhé době znovu a znovu jsem se lehce nudila. Pány chápu A. Hepburnová je fakt krásná, a proto je pořád na co koukat. Film, poplatný Hollywoodu 50. let, nevystihl zcela komplikovanější předlohu T. Capoteho. Komentář od dzej dzej je můj šálek kávy. ()
Nechci se dotknout nějakého milovníka klasiky, ale tenhle počin je vážně tragédie. Je důležité si uvědomit, že tohle se žádnému muži líbit ani nemůže, a důvodu je hned několik: a) Již samotný název snímku je krutě zavádějící, b) Nesmyslný děj, c) Neurotická Audrey Hepburn a konečně za d) Nedokonale poskládaný paskvil obrazů, jež okouzlí jen ty s periodou. Byl bych pokrytec, kdybych nezmínil, jak dokonale Audrey vypadá, a že ve snímku lze nalézt tři scény, kdy se člověk opravdu pobaví (mám na mysli shoty s Číňanem, jehož předkus je k popukání). 25% ()
(Ne)humorné scénky s Rooneyho „žluťákem“ patří do úplně jiné ligy, někam k českým Kameňákům. A taky se mi těžko promíjí obhajoba majetnického pojetí vztahu, do které se film zlomí podobně nelogicky jako Shakespearova „Zkrocenka“ do Kateřinina závěrečného monologu. Ale to je obojí dost možná tím, že je Snídaně starší, než se zdá – protože vypráví moderně a obsahuje nemálo silných momentů, které se žánru i době vymykají zase opačným směrem a do prostého příběhu sladce roztomilého povrchního koťátka vnášejí hlubší, temnější, drsnější, nebo zase obecně lidštější tóny, než by člověk od romantické komedie z přelomu 50. a 60. let čekal. A nezapomeňme na nádherné obrázky New Yorku a na Moon River. ()
Neuveriteľne otravný film! Len s najväčším sebazaprením som vydržal do konca, nech zistím, či tam bude niečo, kvôli čomu je z neho tak milovaná klasika. Po pôvabných PRÁZDNINÁCH V RÍME som od RAŇAJOK očakával minimálne niečo podobne rozkošné, ale nie. Kým PRÁZDNINY sú skrz-naskrz nenásilne romantické (pritom založené na podobne jednoduchej zápletke), ale s realistickým koncom, RAŇAJKY sú celkom neromantické, ale s presladeným a v zmysle Hollinho charakteru totálne nevierohodným záverom. Audrey tu síce zaujímavo svojsky hrá zaujímavo svojskú postavu, ktorá ale vlastne nie je zvlášť sympatická, keďže ju zaujíma jedine to, ako si nafrnknúť boháča a jej parťák je až príliš americký - taký hezounský panák proste, žiadny Gregory Peck či Peter O´Toole. Ostatné postavy sú vyslovene protivné. V pátraní po tajomstve toho, prečo sú teda RAŇAJKY U TIFFANYHO také slávne, som si musel prečítať knihu... A hoci vysvitlo, že napriek rozdielom sa jej film vcelku drží, súhlasím s Trumanom Capotem, ktorý ten film neznášal - pričom svoje dielo pokladal za hlboké. Zásadných rozdielov je tam viac - ale podstatný je asi hlavne absolútny záver - teda jediný, ktorý mnou vo filme pohol - a zároveň ma proti nemu ešte viac popudil. Opačný záver knihy totiž pohýna omnoho viac a má pre celé dielo, ale hlavne postavu Holly, zlatokopky s osobnosťou, aj nejakú tú zmysluplnosť. Tuto to Hollywood so svojou mániou pre happy-endy ťažko posral - a režisér, svojou podstatou komediograf, tomu tiež veľmi nepomohol. ()
Celý život jsem slýchal, jak tento film je nejvíce romantická věc na světě. Tak jsem si říkal, že to také zkusím a doplním si znalosti. Při představě, že tohle formuje představu o lásce mladým děvčatům, je mi poněkud mizerně. Příběh "Zlatokopky Bezcitky" a "Zajíčka Vyžírky", kterým kouká mrd z očí, je opravdu něco co jsem nečekal. Jako film je to pěkný ... což o to, ale aby to ukazovalo představu o lásce, tak jak je to stále prezentováno ... to je asi jako by film "U Z laté rukavice" byl návodem na navazování přátelství!! Příště až mi o tom zase někdo bude vyprávět, tak začnu a priori zpochybňovat jeho morální kodex. Zde snad ani neplatí: "Still better love story than Twilight" ()
Nevtipná, kýčovitá, přecukrovaná a předvídatelná hollywoodská slátanina. Nechápu, za co vděčí své proslulosti a oblíbenosti. ()
Audrey Hepburn v trošku jiné poloze, než v jaké jsem ji doposud kdy viděl. "Upovídaná jak sojka, líp jako rádio" to určitě ano, "komediantka, co to myslí upřímně" snad. Za tou slupkou "bláznivé mladé dívky", "vandáka, co nikomu nepatří, dokonce ani sama sobě", je ale ve skutečnosti to, že ji chybí odvaha přiznat si, že "život je život". Tahle závěrečná část tohoto věhlasného filmu není moc komedie, ale spíše drama a jako takové mě to bavilo. Škoda, že ta úvodní část byla tak podivná. Holy alias Lulame se tu místy chová jako bezohledný magor nebo primitivní zlatokopka. Nelze se tak moc divit velmi svérázné postavičce bytného (Mickey Roonney), že ji neustále za něco peskuje. Naopak jsem si mnohdy kladl otázku, co na dotyčné vidí začínající spisovatel Paul (kterému Holy neřekne jinak než "Fred"). Dva tak odlišné typy lidí aby člověk pohledal. Ale romantické komedie takto asi mnohdy postavené bývají. Bývá v nich mnohdy též nějaká silná melodie. Ústřední píseň Moon River takto silou melodií bezesporu je. Divák ji může ve filmu zaslechnout na několika místech, ale nejhezčí je samozřejmě na samotném závěru. Nedat po takovémto konci méně než čtyři hvězdičky snad ani nešlo... ()
Nevim, jestli je to mnou, ale k charakteru Holly jsem necítil nic než odpor a opovržení... ()
Toto je film, u ktorého pochopím absolútne každé hodnotenie. Jednoducho sa každému páčiť nemusí a ani nebude. Ona je krysa - podobne ako všetky ženské (česť výnimkám). ()
Krása.. Audrey nemá chybu..neměla.. V dnešní době těžko najdete takovýhle film, nebo takovou herečku. ()
Milé, úsměvné, zábavné, střeštěné. Audrey je jako vždy úžasná, a dělá svým výstupem z tohohle filmu něco víc, než by byl bez ní. Hudba krásná a titulní song je bezesporu králem všech filmových písní. Naprosto skvělá romantika s řadou památných scén. Ať už je to slavný večírek, úvodní sekvence, Holly hrající na kytaru v okně, nebo deštivý a dojemně krásný závěr. Nesmrtelná klasika, co mě vždycky dostane. ()
Tak to bylo hodně divný... Asi jsem neviděl jinej film, kterej by byl tak mainstreamovej a notoricky známej, jako je tenhle, a u kterýho jsem často regulérně nechápal, co nebo proč tam ty herci dělaj nebo řikaj. Scén, u kterejch jsem fakt nestíhal, bylo víc, než bych v tomhle žánru čekal nebo chtěl (třeba scéna z večírku byla fakt douhá a fakt divná). Podobnej pocit ale vlastně mám z celýho filmu. Kromě toho, že Audrey jako herečka je fakt roztomilá a přirozeně krásná, tak její role jako taková je pro mě absolutně neuchopitlená a za celej film jí vůbec nepoznám ani nepochopim - nevim, co chce, kdo je, jakej má charakter, na čem jí záleží, nevim vlastně vůbec nic; takže místo toho, abych se s ní nějak ztotožnil nebo jí aspoň trochu rozuměl a proto jí fandil, tak mi je vlastně tak trochu jedno, jak to s ní dopadne. Germanoidního Pepparda asi nemá smysl moc řešit - nijak zajímavej výkon nepodal, a ani filmová postava to nezachránila (jestli si třeba za rok na Snídani vzpomenu, tak určitě ne na něho). Strašně mě ale sraly ty estrádní čísla s tim pseudojaponcem z horního patra... To si režisér opravdu moh odpustit, zbytečně to shazuje dojem celýho filmu. A jasně, vim, že to je romantickej film, ale ten konec byl na mě přeslazenej až moc (Prázdniny v Římě nebo Jak ukrást Venuši jsou taky romantický filmy, ale s tímhle problém nemaj). Jak už tady někdo řek, tak i podle mě: Nebejt tady Audrey, tak po tomhle filmu neštěkne ani pes. WTF moments: Všechny scény s Japoncem z horního patra působící jak výjevy z nějaký úchylný japonský estrády, a očividně podle Cimrmanovy frustračně kompoziční techniky točená scéna-výjev z večírku, kdy mi z toho všeho očekávání a z kladení si otázky "Proč?!" bylo prostě jenom nepřijemně. ()
Jak já bych chtěl žít v té době, aspoň na pár dní. Audrey je tak půvabná, že začnu věřit i na lásku na první pohled, do toho ten překrásnej starej New York, no rozplívám se. V Římě mě to ale bavilo přece jen více. ()
Hlavná hrdinka filmu Holly Golightlyová túži po sladkom živote symbolizovanom onými raňajkami u Tiffanyho, ktorým zasvätila celý svoj život. Záverečný happy end pohltil celkové pesimistické vyznenie rovnomennej novely Trumana Capoteho a je zároveň aj dôvodom môjho hodnotenia. Dnes už klasika vyvolala v čase vzniku vlnu nadšenia, zaradila Blakea Edwardsa medzi najpoprednejších hollywoodskych komediálnych režisérov a z Audrey Hepburnovej spravila hviezdu prvej veľkosti. ()
auuuu, to bylo tak kýčovitéé a zároveň tak krásnéé!! A jakkoli kýčovité - mě to úplně dostalo.. Audrey byla jako vždy výborná a roztomile okouzlující a když začala zpívat oscarovou "Moon river", tak jsem jen s tupě blaženým výrazem zůstala civět na obrazovku.. No co dodat k tak kouzelnému filmu? asi nic:) ()
Jak prohlásil Blake Edwards, původní scénář filmu byl jiný, než je ve výsledku film. S tím nutno bohužel souhlasit, taškařice na večírku a postava "japonce" Mickeyho Roonyho jsou zcela nepochybně Edwardsovým dílem. Ztratily by se v jeho obvyklých přitroublých komediích, tady vysloveně překáží. Naštěstí zbylo pořád dost z Capoteho novely a především Hepburnová, bez níž by film nebyl ani poloviční. Při pohledu na Edwardse skromně vyzdvihujícího své pomyslné zásluhy na kvalitách filmu jsem si vzpomněl na scénu životopisného filmu Petra Sellerse, kde mu nevybíravým způsobem sděluje, že slávu jeho filmů nezaložily jeho schopnosti, ale jeho herci. Možná to měl před natočením vzpomínkového medailonu Edwardsovi opět někdo připomenout. ()
Moon River wider than a mile Nezapomenutelný film, který se do paměti musí vrýt každému. A jestli ne celý, tak aspoň scéna, kdy Holly vystoupí z typického amerického taxíku, stoupne si před výlohu obchodního domu u Tiffanyho, vytáhne si z papírového sáčku croissan a s velkými plány a sny začne snídat ve svém milovaném prostředí. ()
Krásný film, skoro na nejvyšší hodnocení. Možná časem :). A kdybych někdy "viděla rudě", už vím, co dělat - ne, nepůjdu k Tiffanymu, ale pustím si Snídani u Tiffanyho! ()
Reklama