Režie:
Adam ElliotScénář:
Adam ElliotHudba:
Dale CorneliusHrají:
Toni Collette, Philip Seymour Hoffman, Eric Bana, Barry Humphries, Bethany Whitmore, Christopher Massey, Julie Forsyth, Alf Klimek, Melanie CoombsObsahy(1)
Dvě rozdílné povahy, dva rozdílné osudy a půlka světa spojuje tento animovaný příběh, který vypráví o přátelství dvou zcela odlišných lidí, kteří se znají jen prostřednictvím svých dopisů. Mary Daisy Dinkle, baculaté osmileté holčičky žijící na předměstí australského Melbourne a Maxe Horowitze, velmi obézního čtyřiačtyřicetiletého Žida žijícího v pulsujícím New Yorku, trpícího Aspergerovým syndromem. Film sleduje Maryino dospívání a Maxův přechod ze středního k pozdnímu věku a objevuje mezi nimi silné pouto, které překoná o hodně víc než obvyklé kamarádské vzestupy a pády. Mary a Max nás vedou cestou neobyčejného přátelství, které musí čelit autismu, taxidermii, psychiatrii, alkoholismu, obezitě, kleptománii, sexuálním rozdílům, důvěře, kopulujícím psům, náboženským rozdílům, agorafobii a mnoha dalším životním překvapením. Celovečerní animovaný film MARY A MAX byl poprvé uveden na filmovém festivalu Sundance v roce 2009. Tento film autora a režiséra Adama Elliota produkovala Melanie Coombs a postavičky namluvili Toni Collette (Mary), Philip Seymour Hoffman (Max), Barry Humphries (Vypravěč) a Eric Bana (Damien). (oficiální text distributora)
(více)Recenze (938)
Nádherný film, nemám co dodat. Moc mě potěšil a splnil veškerá má očekávání. ()
Šeď, samota, deprese, Diazepam, emoční poruchy....A ten film mi přišel tak nebezpečně blízký! Při tom všem si však v animaci uchovává maličkosti, které potěší (dítě sledující své ruce) a člověka odtrhnou od myšlenky se nedodívat...Moc pěkné...I když tak smutné... ()
Pozor – spoilery a hněv - Mno, zklamání je slabé slovo. Chápu časosběrný nápad, líbí se mi profesionální loutkařská práce, ale nechápu co bylo myšleno příběhem, stylizací celého děje a prací s motivy. Vlastně vůbec nedávám co mi chtěl autor říci. 1) Film mění výjevy jak z Rekviemu za sen a podobných megadepresí s úsměvnými, hravě stylizovanými představami, tentokrát třeba jak z Amélie z Montmartru a nakonec nefunguje ani jedno. Teda, úvodních 20 minut budete ještě v klidu a představy vám budou připadat zábavné, ale čím se film zamotává do děje, tím víc jde do kytek. 2) Celé si to hraje na příběh ze života, ale zvraty tu činí ty nejdebilnější možné náhody, chování postav postrádá logiku, případně samotné postavy svým chováním zcela podporují názor, který si na ně vytvořilo okolí. Jsou narušené a měly by se léčit. 3) Univerzum budované formou narážek na skutečný svět a jeho úskalí zcela nefunguje, všechny ty odpadky, alkoholismus a životní osudy zcela ztratí na významu v momentě, kdy jeden naštvaný dopis spustí u postavy vlnu deprese vedoucí k alkoholismu, sebepohrdání a pokusu o sebevraždu. 4) Celé mi to vlastně přišlo příšerně emo. Dvě postavy, jejichž život stojí za prd, v hloubi duše se nenávidí a pohrdají sami sebou, život kolem nich, případně jejich život nefunguje a náhle najdou někoho komu se mohou vypsat a „vykoupit“ tak ze svého stavu. Neboli jako by vám někdo dojáčkem vypisoval všechny své životní neúspěchy, sebelitoval se až hanba, cpal vám to pod nos a očekával že mu to budete hltat a ještě souhlasně přitakávat. 5) Emocionálně to vůbec nefunguje. 6) Nebýt povedené loutkové formy, je to trash na úrovni "Pilcherovek" na Primě, zdejší hype nechápu. Bolestivé zklamání. P.S: To jsem opravdu téměř jediný kdo druhou půlku prakticky protrpěl? ()
Najmilší a najvtipňejší príbeh nadupaný skvelými nápadmi o dopisovaní dvoch cuzdích ľudí. P.S.S : Po dopozeraní som mal chuť na čokoládu v rožku :) ()
krásné :') ()
Celkovo by som tento film ohodnotil ako zvláštny a zaujímavý. Či už to bolo animáciou, príbehom, spracovaním, od zvláštne krutých až drastických obrázkov ku komickej absurdite, ktorú len tak človek nevymyslí. Po chvíli mi film upadol do určitého stereotypu, až som sa začal trochu nudiť, no odhliadnuc od toho musím naozaj povedať, zvláštne a zaujímavé. ()
Naprosto dokonalá animace ! Výtečné detailní fórky, plno neskutečných nápadů a legrační komentáře vyprávějícího a dabérů. Dětí se rodí z piva, prdějící kouřící rybka, slepecká hůl s nabroušenou špičkou k sbírání odpadků, pani domácí smrdící kapkami na kašel a močí... Bylo tam toho tuny, přesto jsem z toho cítil paradoxně jakousi monotónnost. Lehce depresivní záležitost. Což nic nemění na tom, že se mi film vcelku líbil a všem doporučuji. 75% ()
Dokonalá animace pozvedá hodnocení nahoru, jinak pěkný příběh o přátelství. ()
Humorná, černá, plastelínová, komedie-drama. Ten humor byl v některých částech už poměrně nechutně detailní, stejně se tomu musíte smát. Pěkný kontrast mezi šedým New Yorkem a "poměrně" světlým předměstím v Austrálii. Ač je závěrečná pointa spíše smutná, celý film vede k tomu, že se jí zasmějete. Mary a Max je tragikomedie nejvyššího kalibru, kterou asi taky nesnese každý, ale aspoň se lze přesvědčit o tom, že emoce nevyvolá už jen hraný film, ale i animák. A ten jich někdy ma možná i víc, než ten hraný film. ()
Vlastně si nejsem vůbec jistá, jestli je Mary a Max pohádka. A vzhledem k samotnému závěru - snad ani ne. Depresivno, kam se podíváš. Scéna, ve které se všemu poddá Mary, je ovšem dokonalá - pětihvězdičková. Luxusní. Hm...Takže by to mělo být dráma a zároveň komedie? Tak to je asi nejvíc výmluvné. K tomu přidejte netradiční animaci, spoustu mluvy a mnoho velkých a malých pravd - a hlavně se podívejte, je zbytečné popisovat a něco si vymýšlet, to se musí vidět....ovšem ve správné (a dostatečně silné) náladě. ()
Krásný, dojemný, smutný, lechce melancholický a hlavně citově silný film... ()
Milá snímka, prináša do sveta kinematografie niečo nové. Morbidita a humorickosť snímky ja vážne skvelá. Žiaľ koniec som očakával už dlho predtým. ()
Takhle krásně vymodelované přátelství na dálku, kde dva naprosto odlišní lidé z dvou koutů světa řeší slasti a mnohem více strasti ve svých životech. Moc pohody k divákovi neunikne, naopak vyjde najevo, že život a svět kolem nás je jen pro odvážné. Sázka na to potlačit hýření barev a znázornit pár barevných detailů na černobílém základu může být pouze plusem hrajícím do karet v celkovém dojmu na film. Příkladem mi byla červená bambule na jarmulce pana Maxe Horowitze. ()
Velice depresivní ale přesto poetický snímek o nenormálnosti. Celý film vás vede od začátku do konce bez klopýtnutí za což v tomto spletitém psycho světě klobouk energicky dolů. Na to ostatní snad ani netřeba slov to musíte prostě vidět sami :). Pro všechny narušence je to povinností a pro všechny ostatní nutností :). ()
Vynikající dílo nejen pro milovníky černého humoru. Příběh o přátelství, ve kterém se s lehkostí střídá humor i smutek, melancholie s ironií, příběh dojemně pravdivý. ()
Něco... něco pro mě tak strašně odlišného, výjimečného, že to jednoduše musí získat mojí náklonnost. Je téměř nepopsatelné jak jsem jsem se zamilovala do charakterů dvou hlavních postav a jak s oběma soucítím. Někdo takový nemá v dnešním světě moc šancí získat si přátele a přitom tenhle snímek dokazuje, jak mohou vztahy fungovat i na velkou vzdálenost, když se dvě "ztracené duše" najdou. Mimo námětu a podání mě samozřejmě uchvacuje perfektní animace a báječná hudba. Zkrátka něco jedinečného, co nejde jen tak vypudit z mysli. ()
7/10 ()
Docela dobrý příběh o přátelství dvou odlišných lidí, momenty k zamyšlení, k zasmání i smutné. Celkově vzato mě ale tato animovaná forma nějak zvláštně neuchvátila, abych pravdu řekl. ()
Zdánlivě depresivní animák, který ale překvapivě působí nesmírně příjemně. Mary ani Max sice nejsou bůhvíjak zajímavými postavami, ale jejich mile odvyprávěný příběh to zcela zastiňuje a ke konci zanechává dojem, že být obyčejný je jedině správně. Největší předností tohoto snímku je ale pro mě humor - sice nevyvolává záchvaty smíchu, ale zaručeně vykouzlí úsměv a donutí k zamyšlení. A to vlastně platí o celém filmu. Lepší 4*. ()
Jakmile jsem zjistil, že režisér mého nejoblíbenějšího krátkometrážního filmu (Harvie Krumpet) má na účtě ještě celovečerní, byla to jasná volba. Hltal jsem každou vteřinku a byl naprosto fascinován precizní prací, kvůli každé scéně, o které jsem se ještě přesvědčil v zajímavostech o filmu. Příběh byl tak silný, že jsem ještě chvíli koukal na závěrečné titulky s otevřenou pusou a nevěřil tomu, že je film už u konce. Pro děti tahle pohádka určitě není, a možná i díky tomu byla tak dokonalá. ()
Reklama