Režie:
Ik-joon YangScénář:
Ik-joon YangObsahy(1)
Celovečerní debut jihokorejského herce Yanga Ik-junea předkládá nevybíravý pohled na koloběh hněvu a násilí ve společnosti. Už úvodní sekvence plná nelítostných ran a verbálních hrubostí plně vystihuje všední realitu hlavního hrdiny, jenž pracuje jako vymahač dluhů. Brutalita a vulgarita pro něho představují jediný známý způsob komunikace, a tak rány rozdává nejen dlužníkům, ale i svým kolegům a blízkým. V jeho nitru dušená potřeba komunikace najde ideální vodič v prostořeké studentce, s níž se hrdina náhodně setká a následně sblíží. Vyprávění postupně rozkrývá paralely a přímé vztahy mezi rodinným zázemím obou postav a bez plytkého moralizování či šablonovitých východisek ukazuje dalekosáhlé následky domácího násilí. Nekřiklavé vyprávění rozvádí originální dynamiku postav a působivě zachycuje jejich životy složené z bezprostředně úsměvných, drasticky fyzických i trpce tragických situací. [44. MFFKV 2009] (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (20)
Aj že áno! Každá postava má svoju minulosť a väčšinou tie najhoršie zážitky v detstve. Sprosté slová, kopance a bitky na dennom poriadku. Celkovo sa to dalo pozerať, len mne tam vadil celkovo výzor filmu. Zábery moc televízne a ulice moc čisté. Možno obrazovo s drsnejším "look-om" by to bolo o triedu vyššie. Inak spokojný som bol. ()
Jak píše sochoking "ale tie dialógy.....tie dialogy"! Než jsem se do toho vpravila, tak byla polovina v čudu a poslouchat tu americkou slovní zásobu mě silně iritovalo. To se k nim nehodí, tedy alespoň v tomhle filmu, kde se to sice očekává, ale tentokrát to vůbec nesedlo jak prdelka na nočník.....všechno vedle....Ik-joon Yangu, doufám, že příště to bude lepší? Drsné a beznadějné bytí pár lidských trosek, kteří by někde uvnitř chtěli být někým jiným a někde jinde. ()
Je to dosť dobrá dráma. Má celkom dobrý príbeh o drsnom vymáhačovi dlhov, ktorý pracuje pre miestneho úžerníka a v tom čo robí je najlepší, keďže mu úplne chýba svedomie. No to sa neprejavuje len v práci, ale aj v súkromí vo vzťahu ku všetkým, či už k rodine, potenciálnym priateľom, ale aj cudzím ľuďom. No keď raz náhodou narazí na študentku, ktorá mu kvôli svojej povahe aj po útoku odpustí, vznikne medzi nimi zvláštne priateľstvo a navyše všetkých trápia rôzne problémy a tie ovplyvňujú aj ich povahu. So spracovaním som nadmieru spokojný, jedine ešte spočiatku ma to moc nezaujalo, skutočne odporný hlavný hrdina, ten jeho prinajlepšom nechutne arogantný, ale inak väčšinou násilný prístup takmer ku všetkým zúčastneným, surové násilie na ženách, neustále vulgarizmy a odháňanie všetkých, ktorý by mu aj napriek tomu dali šancu, nemal som z toho dobrý pocit, lebo to sa ani nedá. Ale vďaka zaujímavému priateľstvu so študentkou sa na to aj spočiatku dalo pozerať a postupne pribúdajú viaceré zaujímavé postavy, ktoré majú svoje vlastné problémy a sú veľmi dobre podané, rovnako aj vzťahy medzi postavami a tak sa dá ku všetkému vytvoriť nejaký vzťah. Takže časom som sa aj napriek počiatočnej nedôvere dokázal naladiť na tú správnu vlnu, síce surové násilie a vulgarizmy sprevádzajú celý film, ale má to tu svoje miesto, dokonca aj hlavný hrdina mi bol časom pomerne sympatický, keďže udalosti z jeho detstva ho predsa len ukážu trochu v inom svetle a tešil som sa na jeho rozhovory so študentkou a šéfom, v ktorých tiež na prvý pohľad pôsobí arogantne, ale cítiť, že k nim má skutočný vzťah, len ho inak prejaviť nevie. A v poslednej štvrtine to zaujímavo vygraduje, čo celkový dojem ešte vylepší a tak celkovo mám z toho rozhodne dobré pocity. S hereckým obsadením som spokojný, Yang Ik-June zvládol túto nepríjemnú úlohu skvelo, ale zaujali ma prakticky všetky výrazné vedľajšie postavy, študentka, jej brat, šéf, sestra a jej syn, tu nemám problém. Réžia a technická stránka sú na tom dosť dobre, viditeľne tu bola snaha, aby to v prvom rade pôsobilo čo najviac realisticky a surovo a to sa podarilo, takže mi to prišlo úplne ideálne. Takže aj keď som to spočiatku vôbec nečakal, som dosť spokojný, vydarený film. 74% ()
Násilí a velkohubost jako způsob komunikace, možnost k navázání vztahů i jako zdroj obživy a konečné zkázy. Co do postav (označení trosky je více než trefné), jejich vývoje a propletence vztahů svědomité, odsýpající a upřímné, o něco tvrdší drama s absencí zbytečných moralit, zároveň s úmyslně stylizovanými situacemi (velice jemný a přitom drsný humor), vytvářející k nepřikrášlené realitě nerušivý kontrast a především odevzdanými hereckými výkony. Na obou frontách excelující Ik-jun Yang potvrzuje rčení, že nejlepší film založený na hereckých výkonech může natočit jen a pouze herec. Zamrzí mírně patetický konec, v němž se v zásadě logické vyústění už bohužel nepovedlo "prodat" přesvědčivou formou. (44. MFF KV - 3.7.08) ()
Celovečerní debut jihokorejského herce Yanga Ik-joona předkládá nevybíravý pohled na koloběh hněvu a násilí ve společnosti. Už úvodní sekvence plná nelítostných ran a verbálních hrubostí plně vystihuje všední realitu hlavního hrdiny, jenž pracuje jako vymahač dluhů. Brutalita a vulgarita pro něho představují jediný známý způsoby komunikace a tak rány rozdává nejen dlužníkům, ale i svým kolegům a blízkým. V jeho nitru dušená potřeba komunikace najde ideální vodič v prostořeké studentce, s níž se hrdina náhodně setká a následně sblíží. Vyprávění postupně rozkrývá paralely a přímé vztahy mezi rodinným zázemím obou postav a bez plytkého moralizování či šablonovitých východisek ukazuje dalekosáhlé následky domácího násilí. Nekřiklavé vyprávění rozvádí originální dynamiku postav a působivě zachycuje jejich životy složené z bezprostředně úsměvných, drasticky fyzických i trpce tragických situací. (původně psáno pro MFF Karlovy Vary) ()
Reklama