Režie:
Marco FerreriScénář:
Marco FerreriKamera:
Mario VulpianiHudba:
Philippe SardeHrají:
Marcello Mastroianni, Michel Piccoli, Philippe Noiret, Ugo Tognazzi, Andréa Ferréol, Florence Giorgetti, Maurice Dorléac, Monique Chaumette (více)Obsahy(1)
Čtyři nejlepší přátelé – pilot Marcello (Mastroianni), šéfkuchař Ugo (Tognazzi), televizní pracovník Michel (Piccoli) a soudce Philippe (Noiret) – se společně vydávají na prodloužený víkend, který má být jejich posledním. Ve starém domě na okraji Paříže se přátelé začínají oddávat zatvrzelé, divoké a sebezničující žranici. Přidá se k nim místní učitelka Andréa, přítulná žena obdařená štědrými tělesnými proporcemi. Události rychle kulminují... Podle Ferreriho je film křivým zrcadlem, nastaveným moderní konzumní společnosti, dle jeho kritiků jen samoúčelnou provokací a oslavou kultu hnusu a estetiky ohavnosti, zatímco jiní ho označují za apokalyptickou vizi konce „přežraného" lidstva. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (194)
Nemůžu říci, že jde o film, který by byl špatný. Naopak, jde o skvěle udělaný řemeslný kousek, který je i dnes koukatelný. Ale zároveň je to snímek, který mi stačí vidět jen jednou. Jsou v něm pasáže, u kterých jsem slintal nad krásně připraveným jídlem. Ale i scény, které byli natolik morbidní, až nechutné. Ano, je to art se vším co k tomu patří. Ovšem jeden z těch lepších artů. 70% ()
Ako odštartovať filmový rok 2020, to bola náročná otázka, na ktorú odpoveď mi nakoniec dal film, ktorý vystihuje vianočné sviatky pomerne dobre. Štvorica priateľov, unavená životom sa rozhodne oddávať sa pôžitkom života viac ako je zdravé a doslova sa prežerú k smrti. K tomu treba prirátať aj množstvo alkoholu či neviazaného sexu a človek tak dokáže pochopiť, že v čase svojho vzniku vyvolal film pobúrenie i kontroverziu zároveň. S odstupom času však divák zistí, že na dnešné pomery filmu predsa len okrem hlavnej myšlienky chýba trochu lepší dej či herecké výkony a spoločenská satira potrebuje predsa len o niečo viac, aby zarezonovala v mysliach ľudí ešte o niečo výraznejšie. Nie je to zlé, nie je to vynikajúce, ale niektoré scény boli aj úsmevné a tak možno film označiť za lepší priemer. ()
Nevím, ale ve mně tento film nevyvolal ale zhola nic... ani mě neznechutgil, ani mě nenadchnul.. samozřejmě, že jsem prokouknul, že jde o film o posedlostech jejichž pomocí se rozhodnou hlavní postavy spáchat sebevraždu, z níž se stane jejich další posedlost, ale ono je to celé takové... nijaké. P. Noiret je ovšem skvostný a M. Mastroianni nechutný, jako nikdy potom. Spíše 3 a 1/2* . ()
Neobyčejný film - zpočátku vrcholně zábavný, postupně přechází do teskné posmutnělosti. Mimořádné obsazení dělá ze sledování této klasické podívané výjimečný zážitek, umocněný tou neuvěřitelnou přehlídkou jídla, které hlavní postavy spořádají. Toto je film, u něhož člověku vážně vyhládne :) A u něhož si nejde nevzpomenout na Greenawayovu klasiku KUCHAŘ, ZLODĚJ, JEHO ŽENA A JEJÍ MILENEC z r. 1989, která s Ferreriho snímkem vykazuje řadu podobností (mj. v nalézání souvislostí mezi sexuální a gurmánskou poživačností - ostatně jak říká jedna z hlavních postav Greenawayova filmu: "Obě potěšení k sobě mají blízko. Intimní partie a nečisté partie jsou kousek od sebe, už jen to ukazuje, jak jsou si jídlo a sex blízké"). Při sledování nemá moc smysl přemýšlet, jestli je vážně se možné ujíst k smrti, apod. - ten film je více než co jiného především podobenství, a jako k takovému je nutno k němu přistupovat - od Marca Ferreriho jsem viděl zatím pouze dva filmy, ale už jen z nich jsem nabyl přesvědčení, že to byl pozoruhodný tvůrce, jehož filmy mají šanci oslovit i současného diváka. Jen to chce u filmu trochu přemýšlet... VELKÁ ŽRANICE je sympatický bizar, který mě zcela dostal. ()
99% - Marcello Mastroianni, Michel Piccoli, Ugo Tognazi a Philippe Noiret se rozhodnou užrat se k smrti. Společnicí je na cestě je jim Andrea Fereol. Kolem domu, kde se děj odehrává se houfují psi a zlověstně vyjí. La Grande Bouffe je velmi přímočarý film, který ale lze vnímat i jako originální kritiku společnosti, i jako gastronomické porno, a též jako morbidní úlet s veselými narážkami na Poslední tango v Paříži… Záleží na tom, jakou máte chuť, a kolik toho jste schopni (a ochotni) strávit. Dobrou chuť! ()
Galerie (22)
Zajímavosti (12)
- V roce 2014 v pořadu France Culture On ne parle pas la bouche pleine Andréa Ferréol (Andrea) hovořila o natáčení filmu a uvedla, že ji Marco Ferreri požádal, aby za dva měsíce přibrala 25 kg, aby dostala roli, což znamenalo, že musela jíst pětkrát denně. (classic)
- Marco Ferreri, který vystudoval veterinární medicínu, sám svůj film označil za „fyziologickou frašku“, „příběh čtyř fyziologických strojů“, který popisuje zvířecí stránku člověka. Ve skutečnosti se čtveřice přátel chová jako prasata a psi, kteří v závěru filmu vtrhnou do zahrady. (classic)
- Film byl při svém uvedení do kin velmi kontroverzní. Pod rouškou bláznivé komedie se tvářil jako kritika konzumní společnosti a na filmovém festivalu v Cannes v roce 1973 vyvolal skandál, tím spíše, že nepřímo odsuzoval lesk a hojnost, které byly na této akci k vidění. Philippe Noiret, který byl v Cannes při uvedení filmu vypískán, kritikům odpověděl: „Nastavovali jsme lidem zrcadlo a oni se v něm neradi viděli. To svědčí o velké hlouposti..“ (classic)
Reklama