Režie:
Marco FerreriScénář:
Marco FerreriKamera:
Mario VulpianiHudba:
Philippe SardeHrají:
Marcello Mastroianni, Michel Piccoli, Philippe Noiret, Ugo Tognazzi, Andréa Ferréol, Florence Giorgetti, Maurice Dorléac, Monique Chaumette (více)Obsahy(1)
Čtyři nejlepší přátelé – pilot Marcello (Mastroianni), šéfkuchař Ugo (Tognazzi), televizní pracovník Michel (Piccoli) a soudce Philippe (Noiret) – se společně vydávají na prodloužený víkend, který má být jejich posledním. Ve starém domě na okraji Paříže se přátelé začínají oddávat zatvrzelé, divoké a sebezničující žranici. Přidá se k nim místní učitelka Andréa, přítulná žena obdařená štědrými tělesnými proporcemi. Události rychle kulminují... Podle Ferreriho je film křivým zrcadlem, nastaveným moderní konzumní společnosti, dle jeho kritiků jen samoúčelnou provokací a oslavou kultu hnusu a estetiky ohavnosti, zatímco jiní ho označují za apokalyptickou vizi konce „přežraného" lidstva. (Česká televize)
(více)Recenze (194)
"Kéž bychom takhle mohli sedět a jíst věčně." Tato jediná věta z jedné z mnoha a mnoha neskutečných hostin o jakých se nesnilo žádnému šejkovi ani v těch nejdivočejších snech, dokonale charakterizuje toto fascinující dílo. Jinými slovy - bezbřehá oslava obžerství vyeskalovaná do té největší extrémnosti jakou si jen (ne)dokážete představit. Těžko popisovat tento neortodoxní snímek, to se zkrátka musí vidět! Poslední věta před smrtí ala La Grande bouffe: "Vyřiďte šéfovi, že minule to telecí bylo druhé jakosti!" ()
Jestli na „jste co jíte“ je zbla pravdy, Michel, Marcello, Philippe a Ugo jsou nadívaní vskutku velkolepě. Na každý pád je delikatesou tento film. Sledovat ne-děj snímku, spočívající v částečné oduševnělé improvizaci čtyř hereckých velikánů evropského filmu, je hypnotické a děsivé. Rozhodně nedoporučuji před filmem jíst, na druhou stranu si nedokážu představit večeřet po něm. Vrátil jsem se k němu po letech, abych zjistil, jak velkej na mě před lety udělal dojem, ten že trvá a navíc, jako vždy, když si film po čase dopřeji, uzřel i leccos nového. Ve stabilním těžišti snímku se ocitá nepochopitelná motivace hrdinů – oč jim jde? Četné výtky samoúčelnosti jsou zcela na místě, stejně jako samoúčelnost sama – hlavní hrdinové jsou skvěle zajištěni a jejich svérázné sebedestruktivní počínání nedává smysl. Tahle hádanka, aristotelský stroj, který mi připomněl mimo jiné zoufalství snahy odhalit, proč „ti elegantní lidé prostě z té party neodejdou, když jim nic nebrání“, je vržen na diváka a je šílené, kolik odpovědí se dá najít ...což nevypovídá nic lichotivého především o nás. S postavami lze sympatizovat a zároveň si je ošklivit; dokáží být velmi blízké. Oč jde nám? ()
Problémem tohoto filmu je tato společnost. Vypovídací hodnota filmu je obrovská a právě to je jeho největší klad. Přes velmi silné zvětšovací sklo si bere na tapetu konzum, obžerství, a život, který je pouze o uspokojování primárních potřeb - jíst, pít, defekovat, milovat se. Geniální nápad - tři muži odjedou do luxusního sídla jednoho z nich a tam se obžírají a "ušoustávají" k smrti. Primitivní příběh, ale velké podobenství (podobně jako Nejasná zpráva o konci světa). Neuvěřitelně kontroverzní film, na festivalu v Cannes rok po uvedení byli herci, kteří tam hráli málem pranýřováni. Ten film šokuje, šokuje bez vkusu, ale na správném místě. Opět si neodpustím přirovnání ještě s jedním filmem - Natural born killers - Stone také šokuje, a také bez vkusu, ale bohužel tak, že se to míjí účinkem. ()
Tenhle film žeru. ()
Ano, je podivné dívat se na to, jak se rozhodne někdo skončit svůj život, ale jako výpověď o době, v níž hlavní postavy žijí, je to výborné. ()
Zpočátku,když se film terpve rozjížděl,měla jsem obrovskou chuť něco sníst,na konci filmu už tomu bylo úplně obráceně,ale vlastně mi to ani moc nevadilo.Je je to lehce nechutné a lehce absurdní.Rozhodně to není film pro anorektičky.Téma obžérství je dnes poměrně aktuální i když se jej snaží mnoho lidí skrýt za gurmánstvím. Tihleti lidé se na to vykašlali-prostě žerou cokoli,co jim výborný kuchař Ugo-Brando připraví. Jen mi tam chybý ty důvody,proč se vlastně jednotlivé postavy chtějí ujíst k smrti,možná ale zrovna smrt tímhle způsobem je samotné vysvětlení. Něco mezi Pasolinim a aktuální Taxidermií. ()
Na jedné straně příšernost, hrůza a zvrhlost a na druhé straně drtivé varování před obžerstvím, smilstvem a nechutností. ()
Co to mělo být, dvouhodinová nuda naprosto o ničem, ve filmu se pouze jí a souloží, s tím že všichni dopadnou na konci stejně. Kritika společnosti v tom možná je, ale neměl jsem chuť ji v tom hledat. Aspoň že se herci najedli během natáčení. ()
Projekt 100 (1996) ()
Už ten nápad, pak zpracování, gastroparádičky, infaltilnost, herecké výkony, prostředí, můj kulturní kultovní dům. ()
Když jsem kdysi před lety viděl tento film poprvé, přišel mi skvělý, po letech napodruhé mi přijde takový o ničem. Úchylněji laděná zábava rozhodně ne pro masy. I když se tváří jako nějaké podobenství, nic v něm není. Jen žranice, trocha sexu a bizarně vtipné (více méně) dialogy. To je vše. ()
Na mě moc rozvleklé, mdlé a vzhledem z výbornému tématu málo vyhrocené. Každopádně to tak trochu vypovídá o rozežranosti a rozmazlenosti západní společnosti, která žije v přebytku. (_Herci si natáčení museli rozhodně užít :)_) ()
Hrknout do sebe skleničku jedu? Staré. Zhltnout hrst prášků? Nudné. Podřezat si ve vaně žíly? Kdo má potom uklízet koupelnu. Skočit pod vlak? Jak k tomu přijdou chudáci cestující, kteří spěchají do práce, nebo naopak domů.. Ale užrat se k smrti, to už má něco dosebe. A pokud se k tomu odhodlá taková sqadra jakou ve snímku Velká žranice představil Marco Ferreri, to už je docela zajímavé pokoukání.. ()
Zcela nepřipraven jsem zapnul televizi a viděl tento francouzský snímek ze 70. let. Zcela mě to uchvátilo. Parta přátel (jmenují se stejně jako v reálu), která se rozhodla užrat k smrti, mi přišla zcela absurdní a šílená (jsem asi typem těchto filmů málo poznamenán). Hlavní představitelé si zde připravují ty nejvybranější lahůdky a pokrmy si ještě zpestřují dámskou společností. Scénu, kdy jeden z hlavních hrdinů pojídá ten nejskvělejší dort mi utkvěla navždy v paměti. Zvláštní a ojedinělý zážitek.... ()
až do konce mě nenapadalo, že to fakt dotáhnou až do konce. hodně dlouho asi nebudu mít chuť k jídlu a pokud se někdy rozhodnu spáchat sebevraždu už vím, jak rozhodně ne. skvěle natočené, ale rozhodně ne pro slabší žaludky. ()
Konzumní život je o pojídání požitků, které je prostě jaksi samozřejmé a většina lidí nechce nebo nedokáže toto obžerství zastavit. Velká žranice končí tak jako většina lidí. Vyzdvihl bych svícení a kameru, jejíž záběry dost často působily až jako barokní obrazy. No a skvělí herci, kteří dnes snad téměř nežijí. ()
Hmm? Videl v FK Alternatíva 17.3.1999. ()
Rozmanitý lidský svět a čas, zkomprimovaný do jedné mezní životní situace - mistrovský scénář a zpracování všeobecně. Film navíc nabývá na hlubokomyslnosti i kontextuálními prvky a symboly (postmoderní moment uspokojení potřeb jde ruku v ruce s vytrácejícím se smyslem života). Po čase, při vzpomínání na zážitek z kina, nenechte převážit "znechucení z naturálního obžerství" - vzpomínejte třeba, když budete mít hlad. ()
Obdivuhodné, šokující a parodické vyobrazení konzumní zhýralosti, obecné lidské přežranosti, nevázanosti a zvrhlosti, které nadto jakoby symbolicky útočí na principy současné trhem svázané společnosti. Ani stáří filmu nic neubírá jeho temné nadčasovosti a výmluvnosti. Ovšem jsou skutečně naši čtyři pánové (a jejich dámy) negativními postavami? Na nedostatek prostředků si nemohou stěžovat, dosáhli vysokých postů ve společnosti a úspěchů v kariéře. Snad jen osobní život mají všichni ubohý (každý svým způsobem). Ovšem společným znakem všech je pocit šedivé nudy, bodavé bezcílnosti dalšího konání a záplavy bezmezné marnosti. A zde jsou najednou přístupnějším, jakoby symbolickým odrazem reality člověka, který sice nemusí zrovna řešit zda bude mít zítra co jíst, ale o to více času mu zbude na přemýšlení nad smyslem života. Není se tedy čemu divit, že jako "oběti" doby utopí své životy v bohapusté konzumní frašce - vždyť ta jim je ze všech stran servírována jako pádná hodnota a umělá náplň života...umožní jim zapomenout....v jejich případě navždy. ()
Skvely film. Opravdu ustredni ctverka se vyzila v dekadentni hostine. Reziserovi se povedlo obsadit film skvelymi herci na kterych film visi. Scenar je taky super.Nektere sceny jsou naprosto spicove. Muj velmi oblibeny film :). ()
Reklama