Režie:
Robert MulliganKamera:
Ernest LaszloHudba:
Elmer BernsteinHrají:
Lee Remick, Steve McQueen, Don Murray, Paul Fix, Josephine Hutchinson, Ruth White, Carol Veazie, Glen Campbell, Estelle Hemsley, Roy Jenson, Charles Horvath (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Henryho Thomase pustili na čestné slovo z vězení do jeho rodného města, kde každý večer v místním baru vystupuje jako zpěvák, kytarista a vedoucí malé kapely. Právě to nejlépe vyhovuje jeho plánům a snům o životní kariéře. Při tom ale zapomíná na některé důležité věci. Za Henrym poněkud nečekaně přijíždí jeho žena Georgette s dcerou, která chce, aby konečně spolu začali žít jako rodina... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
V době vydání filmu už Steve začínal být hvězdou. Ale znovu bych řekl, že ho tu přehrála jeho herecká partnerka, v tomto případě Lee Remick, podobně jako v téměř stejně starém Love with the Proper Stranger se to povedlo Natalii Wood. Tady mi to nedá, jak dobře se k sobě tyhle dva filmy (ne)hodí. Oba disponují silnými hereckými výkony ženských hrdinek se solidní Stevem. Oba páry jsou pod enormním společenským tlakem a zkoušejí se s nepříznivou situací vyrovnat. Ale zatímco Love with the Proper Stranger je komedie s částečně progresivním zněním, tak Baby the Rain Must Fall je dobově konzervativní s dnes tragickou podobou. Opravdu jako Yin a Yang; řecká komedie vs tragédie; progresivita vs konzervatismus; velkoměsto vs maloměsto... Těch zdejších paralel, střetů a protikladů tu vidím přehršel. Filmovým fandům bych doporučil tyhle filmy brát jako balíček a začít s Love with Proper Stranger, protože se na to dobře kouká, téma je aktuální i v současné době (komentář napsán 2023) a je to celkově mnohem méně archaické a jednodušší ke sledování. Poté bych se mrknul na Baby the Rain Must Fall, který je horším filmem ve většině ohledů, ale pokud rádi o filmech přemýšlíte, tak si myslím, že zhlédnutí obou za to stojí. Jakou vlastně svobodu volby ve svých životech máme a jak jednotlivce ovlivňují společenské mantinely? Dokážeme jim vzdorovat a můžeme si to vlastně dovolit? [Pozn.: Uznávám, že tenhle film sám o sobě bez znalosti Love with the Proper Stranger bych hodnotil hůře, max. za 2*. Osmnáctý film se Stevem, který jsem viděl.] ()
Jedinečný koncert Steva McQueena v jedné z jeho dalších rolí, které jsou mu snad všechny šité na míru. Film jako takový sám nabádá k zamyšlení a nevyskytuje se tu nic jako klišé, ale ani cokoliv, co bychom byť vzdáleně mohli předvídat, viz omračující poslední útěk, na ty je holt Steve nepokořitelný specialista. ()
Proklamativní óda na "správné americké" hodnoty jako je vzdělání, upachtěné zaměstnání, rodina a sešněrovaný život pěšáka, nevybočujícího z řady. Pro mě je to depresivní film o vítězství dogmatického systému nad jednotlivcem a netoleranci k jiným životním prioritám, než jsou ty výše uvedené. Je mi líto, tentokrát nic pro mě. 40% ()
Vynikající Steve McQueen v roli, která mu sedí, Lee Remick, jejíž postava je sympatická, a nepředvídatelný děj v doprovodu výborné hudby. Smutný příběh o nenaplněných ideálech a o člověku s nezlomným duchem, kterého jeho povaha, minulost a občas zkratovité jednání přivádí do značných problémů. Přes všechna pozitiva tohoto snímku se však nedostanu přes 3*. ()
Ač jsem si to původně nemyslel, tenhle film doplácí na svou nejslabší stránku - scénář. Z počátku se slibně rozvíjející příběh zvolna ztrácí na síle a závěr postrádá katarzi (snad jen scéna na hřbitově nějaké emoce vyvolá). Steve McQueen a Lee Remick byli sice dobří (i když své lepší chvíle měli jinde), ale film to (bohužel) nijak neovlivní. Slušný film, který měl ale na víc. 50%. ()
Reklama