Režie:
Rose BoschScénář:
Rose BoschKamera:
David UngaroHudba:
Christian HensonHrají:
Jean Reno, Mélanie Laurent, Gad Elmaleh, Raphaëlle Agogué, Hugo Leverdez, Oliver Cywie, Sylvie Testud, Anne Brochet, Denis Ménochet, Roland Copé (více)Obsahy(1)
6. června 1942 vstupuje v platnost nové nařízení francouzské vlády namířené proti židovskému obyvatelstvu. Jedenáctiletý Joseph Weismann proto odchází do školy se žlutou hvězdou na hrudi. Přesto žijí Weismannovi v přesvědčení, že mají stále důvody k radosti. Ale jen do úsvitu dne 16. července 1942, kdy do bytu vtrhnou muži v černých uniformách. Budí celou Josephovu rodinu a ženou je do autobusu… Po největší razii v dějinách lidstva, která proběhla pod taktovkou francouzské policie, se v pařížské cyklistické aréně tísní na třináct tisíc Židů. Pět dní bez vody, bez jídla a bez zdravotní péče. Dr. Sheinbaum (Jean Reno) internovaný spolu s ostatními dělá, co může. Intenzita rasismu šířeného zdejší kolaborantskou vládou hluboce zasahuje mimo jiné také sestru Červeného kříže Anette Monod (Melanie Laurent). (oficiální text distributora)
(více)Videa (3)
Recenze (179)
Tento film má velký handicap v tom, že už jen těžko může přinést něco nového. U filmů s tematikou holocaustu je to přece jen pořád dokola, divák už vše viděl, a už ho ty hrůzy, ač to zní nepěkně, neberou tak moc, jako když to bylo poprvé, podruhé... Když se tedy objeví snímek, který přes všechnu "otrlost" dokáže diváka upoutat velmi citlivým režijním přístupem, díky vkusným a přesvědčivým hereckým výkonům donutit spoluprožívat příběh a nakonec takřka dohnat k slzám dojetí, musím konstatovat, že to je dobrý film. Domnívám se, že na celkovém výsledku má svůj velký díl skutečnost, že tento film natočila žena. ()
Bohužel se asi tvůrci filmu báli, že dané téma není dostatečně nosné a zajímavé, a proto občas tlačí moc na pilu dojetí a strunu citového vydírání. Prostřihy na dekadentně užívajícího si Hitlera s Evou jsou na hraně manipulace s divákem a i loučení dětských hrdinů s dospělými se neobejde bez patetických prohlášení (Reno) a trhání kulis (maminka a hlavní dětský hrdina). Přitom skutečnost sama už je tak drastická a úděsná, že nepotřebuje nic víc, než být vyprávěna a neustále připomínána. A tak i přes určitou rádoby-uměleckou aseptickou estetiku nepopsatelné hrůzy, jde o silný film a je dobře, že byl natočen. ()
Iste súhlasím, s niektorými, sú aj lepšie filmy venované tej hroznej udalosti XX. storočia, akou bola likvidácia spoluobčanov len zato, že boli inej národnosti a viery a ktorá nebola len vo Francúzku ale v celej Európe. Ale tvrdím, že takých filmov nie je nikdy dosť. Treba takéto filmy, aby svet nevedel zabudnúť na to ako sa človek k človeku správal. ()
Zrovna nedávno jsem viděla Elle s'appelait Sarah, který je zaměřený na stejnou "událost" a pokud mám porovnávat, tak La Rafle je jednoznačně lepší. Už proto, že se soustředí na celkový odsun, ne jen na jednu rodinu, navíc ukazuje i co se stalo předtím a krátce potom, ale přesto není zbytečně natahovaný. Smutné a dojemné je to hlavně z pohledu mateřského, jak už tu někdo zmínil. Děti hrály vážně skvěle, Jean Reno a Melánie Laurent taky mile překvapili, jediným opravdovým přehmatem je Hitler. A jeho knírek. Pro ty,co se zajímají o holocaust povinná záležitost. ()
Nahlédnutí na to, co stálo v pozadí ze odsunem židů z Paříže v roce 1942 a jak samotný odsun probíhal. Konec byl trochu melodramatický a posledních pár minut zbytečně nataženo, ale kvůli nim nebudu snižovat hodnocení, které je v mých očích hodně dáno historickou (dokumentární) hodnotou filmu, protože po "umělecké" stránce to je průměr. ()
Galerie (39)
Zajímavosti (22)
- Francúzsky národný denník Libération označil film za "ťažkopádnu historickú melodrámu a retro gýč očistený od presnosti", na čo režisérka Roselyne Bosch zareagovala, že každý, ktorého film nedojal, sa dá prirovnať k Hitlerovi: „Je mi podozrivý každý, kto pri zhliadnutí tohto filmu neplače. Takému chýba jeden gén: gén súcitu. Toto si myslel aj Hitler, že emócie sú sentimentálne. Je zaujímavé vidieť, že títo kritici sa v duchu pripájajú k Hitlerovi, však?" (Arsenal83)
- Cílem producenta Alaina Goldmana bylo dát francouzské kinematografii její vlastní Schindlerův seznam (1993), neboť cítil, že žádný z dosavadních francouzských snímků se problematice holokaustu dostatečně nevěnoval. (Mr.Hudson)
- Jean Reno bol prvým obsadeným hercom a hoci je jeho meno v titulkoch ako prvé, vo filme sa objavil len v približne 45 minútach. (MetalMesiah)
Reklama