Režie:
Ondřej TrojanScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Martin ŠtrbaHudba:
Petr OstrouchovHrají:
Libor Kovář, Matouš Vrba, Jakub Šárka, Jan Vlček, Aňa Geislerová, Martin Myšička, Jan Vaši, Jenovéfa Boková, Marek Taclík, Adam Kubišta, Lilian Malkina (více)Obsahy(1)
Hořká komedie režiséra Ondřeje Trojana Občanský průkaz na motivy stejnojmenné knihy Petra Šabacha sleduje osudy čtveřice dospívajících mladíků, jejich přátel, lásek a rodičů od okamžiku, kdy v patnácti letech dostanou občanský průkaz, až do chvíle, kdy se v osmnácti snaží uniknout vojně a pokoušejí se získat modrou knížku. Petr, Aleš, Popelka a Míťa dospívají v sedmdesátých letech, v době, kdy vyjít na ulici bez občanského průkazu znamenalo koledovat si o průšvih, a kdy povinná vojenská služba byla pro mnohé tím největším strašákem. Každý po svém i společně se snaží neztratit v totalitním státě zdravý rozum a smysl pro humor, ale také nezadat si s režimem. Prožívají řadu epizod, některé jsou úsměvné s nádechem absurdní grotesky, jiné dramatické a fatální. Občanský průkaz vypráví o tom zvláštním životním období, kdy dětství zvolna přechází v dospělost, a tahle cesta v každé době vede skrz bourání konformismu a rodičovských ideálů, revoltu vůči společnosti, hledání a nalézání sebeúcty. (Magic Box)
(více)Recenze (1 548)
Paráda. Čekala jsem, že to bude kvalitní snímek a dostala jsem film, kterej vybočuje z českýho průměru natolik výrazně, že mě snad bavil ještě víc než Báječná léta pod psa. Je to sice antikomunistická agitka, ale on se ten film nesmí brát úplně vážně. To je jako byste věřili všemu ve filmech Michaela Moora. ()
Tenhle film je mládí. A ocení ho nejvíc ti, které tahle revolta, ještě umocněná dobou, už bohužel opustila, ačkoliv v šestnácti byli přesvědčeni, že takoví budou navždy. ()
Můj nejoblíbenější domácí film. Miluju na tom tu naivitu a klukovskost. Přijde mi skvělý, že casting byl provedenej stylem "vyberem náhodně čtyři kluky po pražskejch gymplech, požadavek: dlouhý či rychle rostoucí háro." Tihle předtím herecky nepolíbený hoši tomu dávají tu správnou atmosféru, všichni se vzájemně doplňujou, každej je svůj a svou roli tak podle mě přivádí k dokonalosti. Libor Kovář celý film výborně provází a komentuje, Matouš Vrba udržuje celou partu pohromadě, Jakub Šárka dodává kvalitní poezii a Jan Vlček ten nejtragičtější příběh ze všech čtyř. Občanský průkaz mě absolutně utáhl na atmosféru, rekvizity a hudbu. Při scéně ve vlaku mám úsměv na tváři a slunce v duši a nutkání ptát se sama sebe, jestli jsem se nenarodila ve špatný době. Při následující scéně mě to většinou přejde. Nedokážu posoudit, jestli občanka dobře reflektuje zobrazenou dobu, asi jako u všeho záleží na úhlu pohledu a můj pohled a hlavně moje představa je přesně taková. A Daňku (můžu to použít?), za tu roli máš jedničku! "Jaký později?" "A jaký někteří?" ()
zvláštně nevyrovnaný, 75 % ale zčásti proto, že mám dobrý filmy o teenagerech prostě rád.. a ti mladí hrajou dobře ()
Občanský průkaz je rozhodně zajímavý počin, ovšem některým hercům se nedá jejich výraz věřit a film tak na mě nepůsobil způsobem, jakým by měl.. ()
Češi poslední dobou uměj točit filmy jenom o druhý válce nebo o komančérech. Průkaz je hodně chytrá, zajímavá, a jak už stojí v popisu, hořká komedie, o partě kluků proplouvajícími časy této neskutečné doby. Na dlouhou stopáž si film pořád udržuje tempo, herci hrají svižně a uvěřitelně a Trojanova režie chytře kombinuje vtipné a vážné momenty, které jsou po celý film dobře vyvážené. Nakonec bych pro úplnost dodal, že spousta scén s komunisty a jejich manýry byla natočena tak dobře, až se mi zvedala žluč... :) ()
Ano, veze se to trochu na vlně Hřebejkových filmů z konce 90. let, ale i tak jeden z nejlepších českých snímků za poslední roky. Jediné, co bych vytknul je mírná "okleštěnost" příběhu, která dává poznat, že scénář byl napsán podle mnohem obsáhlejší knižní předlohy (a některé postavy tak vůbec nemají šanci se rozvinout, např. Kristýna Boková-Lišková či Macháček). Ale jinak perfektní dobová výpověď, smutná i zábavná zároveň. Překvapili i sympatičtí neherci v ústředních rolích. A já mám navíc pro filmy s podobnou tématikou slabost, takže jasných pět! ()
Konečně zase český FILM. ()
Já jsem generace (ročník 1986), která už si nezažila nic tak slavnostního jako oficiální předávání občanských průkazů. Musím říct, že jsem docela rád, protože tři promoce, jedny jako výherce soutěže o nejlepší bakalářku jsem si užil, a musím říct, že to taky byla akce, která mě nijak nenadchla. Všechno strašně oficiální, strojené. Pořád ale lepší než divadlo, kterému museli být svědky mladí v době socialistické. Zachycení předávání občanských průkazů v tomto filmu není sice nějak epické, ale rozhodně je vykresleno skvěle. Na jedné straně oddaní komunisti, na straně druhé máničky, které chtějí alespoň trochu odporovat. Smutná doba a já jsem rád, že jsem se narodil do doby, kdy komunistům zvonil umíráček, a nás čekala světlá kapitalistická budoucnost. Ano, je v tom trochu ironie, ale ani o tomhle by recenze mít neměla. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2013/02/obcansky-prukaz-2010-75.html ()
1. Chodim do kina pravidelne a takhle narvany kino jsem videla letos jen na Pocatek, ale tady na tomhle filmu byla generace lidi, ktera rozhodne nebyla na Pocatku. Vedle me sedela cela grupa lidi, co mohla mit tak k 50, zadny popcorn, oni se proste sli podivat na neco, co si pamatuji. 2. Je neuveritelne, jak casto se v jednu chvili uprimne smejete podareny hlasce a po chvili vam vstavaji chlupy na rukou z vypjaty sceny, kdy se vam zacnou vracet i vase vzpominky. A to mi bylo jen 12, kdyz prisla revoluce, presto nektere veci mam zive pred ocima. 3. Je to vyborny film, ktery budu kazdemu doporučovat ke shlednuti, i kdyz ma spoustu nedokonalosti. ()
Zhmotnilo se přede mnou vyprávění mého strejdy, které skvěle dobarvila muzika Boba Dylana, Sweetů a mých milovaných Black Sabath. Bob Dylan zněl i při jedné scéně, která se obešla beze slov a při které jsem na celé kino pronesla naštvaně větu: "Komunistický svině." Šlo o scénu s podchodem, kdy si ti příslušnící VB přišli zamlátit a vybít se na mladých. Atmosféra doby byla perfektní. Jen mě na začátku filmu zamrzel jeden detail, který se nepodařilo uhlídat. Jde o několika vteřinový záběr na panelový dům, který má plastová okna. Musím se také přiznat, že nijak zvlášť nemiluju herečku Aňu Geislerovou, dokonce by se dalo říct, že jsem si na ni postupně vypěstovala jakousi jistou averzi, ale tady se mi líbila, byla civilní a jako maminka skvělá. ()
No páni, člověk se ani nenaděje a už mám 1600 hodnocení.....řekla jsem si že na takové krásné číslo by to chtělo nějaký dobrý film. A myslím, že jsem si vybrala vcelku dobře. Na 5* to sice nemá, ale Občanskému průkazu se nemůže zapřít jeho svěžest, vtip a rychlé tempo. Mě to tak alespoň přišlo. Přiznám se, že v této době bych opravdu asi žít nechtěla, i přestože třeba rodiče tvrdí, že to nebylo tak špatné, víc se k tomu ale nechci vyjadřovat, protože u tohoto tématu často vznikají diskuze, jak někdo může a nemůže posuzovat atd...Zpět k samotnému zpracování filmu a hercům. Opravdu lepší máničky do filmu vybrat nemohli. Myslím si, že parta těchto 4 kluků na to byla skvělá. No a pak tu byla řada kapacit jako Geislerová, Taclík, Macháček a další a další. Film mě opravdu dokázal i překvapit, tím, že se tam odehrávaly i nečekané věci. Shrnuto podtrženo - velmi zajímavý snímek podán, řekla bych, tak trochu i pro mladé, aby lépe nahlédli do této doby - pro ně skoro prehistorické. Čisté 4* ()
Filmu kraluje Martin Myšička. To je bez debat. OStatní herecké obsazení je neurážející, ale ani nenadchne. Velkým kladem filmu je výborně napsaný scénář, slušně vygradovaná atmosféra a a skvěle se prolínající miniepizodky. Nevím jak moc je Občanský průkaz reálným obrazem doby, nicméně syrový je hodně. Ačkoliv chybí nějaká výraznější kadence humoru, tak hořkostí snímek vše dohání. Občanský průkaz patří mezi to nejlepší, co tu za poslední roky vznilko... Lepší 4* ()
Nejsem příliš fanoušek nových českých filmů a to čistě proto,že nové filmy už neumějí chytnout za srdce jako ty staré. Tenhle film je od Pelíšku snad první, který to podle mě dokázal! Z kina jsem odcházela naprosto nadšená a s pocitem, že přeci jen český film má ještě naději. 95% ()
Moji rodiče jsou stejný ročník, ale nebyli máničky, nerevoltovali a do 18ti nepili alkohol. Pro ně je to jen film o věčně se opíjejících fakanech bez úcty k rodičům. Já ale po dlouhé době viděla film, kdy jsem měla husí kůži z doby, která je součástí naší historie. A co na tom, že ne vždy vše probíhalo v podobném poměrně extrémním duchu. I kdyby byl tohle jen příběh úzké skupiny lidí, i kdyby byl literárně přikrášlen až na půdu, zabralo to. Odpustím si širší komentář na špatně artikulující mladé herce a musím po dlouhé době přiznat, že mě zaujal český film. Už po tolikáté omílané téma komunismu mě překvapilo. Nemám ráda Pupendo, neopěvuji Pelíšky. Dostal mě až Občanský průkaz, film, o kterém budu ještě pár dní přemýšlet. ()
Mnohem lepší než Hřebejkovy Pelíšky či Pupendo (mezi nimiž se de facto Občanský průkaz odehrává), protože se mi zdá, že Trojan mnohem méně tíhne k takové té nostalgii a nasazování si růžových brýlí... snad i proto, že je o osm let starší než Jan Hřebejk v v dané době sám prožíval své dospívání... ()
I když jsem tuto dobu nestihl zažít (díky bohům), film na mě i tak docela silně zapůsobil. Spatřit, jak naši předchůdci bojovali a trpěli i jen za to, aby si mohli poslechnout trošku té beatové muziky, stálo skutečně za to. A když jsem ještě viděl obličeje rodičstva a ostatního staršího osazenstva v kině, bylo mi jasné, že film se trefil přesně do té nostalgické noty, do jaké se měl trefit. ()
Dobře zpracované, dobře zahrané, ale takové nijaké. ()
Pro mě první překvapivý film. A překvapivě, je český. Poprvé mě přivedli čeští tvůrci i k slzám. Zábavné vtipy a ironie a nestraný pohled na doby nedávné. ()
Další kvalitní český film roku 2010. A nebojím se říct, že jeden z těch nejkvalitnějších. Rok 1974, období normalizace. A právě tehdy začíná příběh čtyř kamarádů, kteří právě dostali svůj občanský průkaz. Já přímo zbožňuju filmy z tohoto období, jednak proto, že je - pokud se tedy film povede - krásně vyzobrazena doba. A v tomto případě to bylo naprosto úchvatné. A vůbec jsem těm klukům nezáviděl, jaké měli problémy skrz takové pitomosti, nebo jakou dostali sadu v podchodu, když jeli na Plastic People. Byla tam spousa aktů typických pro tuto dobu a podle mě je dobře, když jsou publikovany aspoň v těch filmech, protože dnešní generace o tom nemá ani potuchy. Ale nechyběly ani vtipné momenty, skvěle propracované rodinné vztahy a vztahy ve škole. Tento film je prostě dokonalý obraz dění v době normalizace. Přínosem vidím i to, že režisér vybral čtveřici neokoukaných kluků, kteří mohli předvést svoje telenty. A povedlo se jim to skvěle. Všechno šlape jako hodinky a já jsem rád, že u nás vznikl jeden z nejlepších filmů poslední doby právě teď, kdy se možná zadělává na lepší časy v českém filmu. ()
Reklama