Režie:
Federico FelliniKamera:
Gianni Di VenanzoHudba:
Nino RotaHrají:
Marcello Mastroianni, Claudia Cardinale, Anouk Aimée, Sandra Milo, Rossella Falk, Annibale Ninchi, Barbara Steele, Madeleine Lebeau, Jean Rougeul (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Guido je úspěšný filmový režisér na prahu čtyřicítky. Má slávu, kterou si chce uchovat, má výkonný, úslužný štáb, velkorysého producenta, trpělivou manželku a poněkud tělnatou milenku. Je obklopen ochotnými vykonavateli, honěn prosebníky, zbožňován herečkami a přáteli. Má natočit film, na který již bylo vydáno sto milionů, byla postavena odpalovací rampa, zajištěna mezinárodní zvučná jména i statisté. Guido však prochází těžkou myšlenkovou krizí a ztrácí sebedůvěru, stává se vězněm rozběhnutého stroje. Spásu a odpočinek odjíždí hledat do lázní. Lázeňská krajina se však pro introvertního, egocentrického umělce mění v bílý, průsvitný kraj, zalidněný přeludy lidí, snů a vzpomínek, popelavý kraj, z něhož vystupuje minulost, zatímco skutečnost nabývá fantasmagorických, groteskních forem.
Do role režiséra Guida obsadil Fellini svého celoživotního přítele a spolupracovníka Marcella Mastroianniho, o němž v jednom rozhovoru řekl: „Je mým přítelem, kamarádem, někým, koho opravdu dokonale znám. Pomoc, kterou mi poskytuje Marcello, netkví pouze v jeho profesionálních schopnostech, ale i v jeho důvěře, s jakou se odevzdává do mých rukou a která mě zároveň inspiruje i k uskutečňování mnohých smělých experimentů". Po boku Mastroianniho si ve filmu zahrály Anouk Aiméeová (manželka Luisa), Claudia Cardinaleová (Claudia) a Sandra Miloová (milenka Carla).
(Česká televize)
Recenze (236)
Hľadanie samého seba zobrané od základov a smerujúce k najvyššej vežičke umeleckej tvorby a presvedčenia. 8 a pol je filmom o hľadaní mnohých dôležitých vecí v živote umelca, ktoré sú potrebné pre jeho tvorbu a vývin. Či už sa jedná o hľadanie zmyslu života a šťastia, alebo pravej a skutočnej lásky bez klamstiev a pretvárky, alebo dokonalého námetu, ktorý by osvietil mnohých ľudí a ponúkol im odpovede na otázky, ktoré im nedávajú spať. Film je zlepencom prítomnosti, minulosti, predstáv a fantázií, ktoré vo väčšej alebo menšej miere prezentujú osobnosť hlavného hrdinu - režiséra Guida Anselmiho v podaní charizmatického Marcella Mastroianniho. Tvorbu Federica Felliniho som nikdy nemal možnosť spoznať detailne ani nie tak preto, že by som nemal možnosť, len som sa akosi na jeho tvorbu a filmy necítil pripravený. To bol koniec koncov vždy môj problém čo sa týkalo francúzskych a talianskych filmov. Osem a pol je podľa môjho názoru výborným filmom ako začať s Fellinim, pretože sa jedná o akýsi medzník jeho tvorby. V tomto opuse sa tak majú možnosť skĺbiť všetky získané skúsenosti a špecifiká s jeho predošlej tvorby a zároveň poukazujú na to kam sa bude ako tvorca uberať. Pre mňa príjemné prekvapenie, ktoré pôsobí komplexným dojmom a ponúka nám pohľad do duše režiséra a človeka v celku netradičným spôsobom. ()
Patřím k těm, co 8 1/2 považují za velkolepou ukázku filmového umění. Napoprvé se mi líbil, ale přiznám se, že až po dalších shlédnutích jsem ho docenila naplno. Mastroianni byl v roli režiséra v tvůrčí krizi Quida tradičně vynikající a ženské herecké obsazení nepostrádá tak krásné herečky jako Claudii Cardinale nebo Anouk Aimeé. Nezapomenutelná hudba Nina Roty, krásné záběry, dialogy...Vyjimečný snímek! ()
Federico Fellini veru nebude patriť medzi mojich obľúbených režisérov. 8 1/2 bol pravdepodobne pre mňa až príliš "geniálny" film. A taktiež príliš ukecaný, dlhý, zmätený, nezaujímavý. Hudbu však oceňujem. ()
Môj prvý a na dlho aj posledný maestro Fellini. Tento film som pozeral s asi desiatimi prestávkami počas dvoch týždňov, lebo keby som to mal skúsnuť na jeden krát, tak by som to fakt nezvládol. Už takto to bolo riadne sebatýranie, aké by som neprial ani väzňom v Guantaname. Nepokladám sa za blockbusterového diváka, mám rád umelecké filmy aj európsku produkciu, no na film mám jednu základnú požiadavku, aby mal nejaký dej, aby to o niečom bolo a niekam to smerovalo. Toto je jedna veľká nuda bez hlavy a päty, tých 138 minút pôsobilo ako 1380 minút. Ak toto niekto považuje za umenie... ja teda nie. Za hercov a formálnu stránku 40%. ()
Filmové umění se značkou Fellini... ()
Dokonalá kamera (i obraz, i jízdy jsou do puntíku vycizelované) nezastře fakt, že je "Osmapůlka" nudná sebestředná onanie. Film samozřejmě není úplně přímočarý - hraje si s paralelami, znejisťuje diváka ve scénách, kdy plynule přechází do oblasti snů nebo představ, aniž by na to upozornil. Jenže to jsou triky, které už byly použité stokrát a, domnívám se, lépe. Fellini se snaží pomrkávat a lišáckým výrazem nenápadně ukazovat na paralelu s Guidovým filmem, který ještě o ničem není (a nebude). Že toho tajuplného výrazu není třeba, nemusím dodávat. Pokud chcete vidět dokonalou hru s divákem a paralelním vyprávěním, podívejte se na Zvětšeninu. Pokud vás láká ona fraktálovitá struktura příběhu, kdy režisér jakoby točí o sobě, pusťte si raději Adaptaci. ()
Vo filmografii Federica Felliniho je jasne patrné, že mal rád ženy. Či už ako zosobnenie imperatívnej sily, alebo sexuálnej túžby. V tomto prípade nešetril. Najkrajšie herečky tej doby ( ale kde je Sophia ? ) sa zúčastnili výletu do jeho režijných fantázií, ktoré ale zrejme dávali zmysel len jemu. Prečo ináč označiť tento remeselne zdatný film za nudný blábol? ()
Geniální a stresující skvost. Po celou dobu snímku sledujeme postavu Guida Anselmiho (vynikající Marcello Mastroianni), coby slavného režiséra, který prochází krizí středního věku - má problémy s manželkou, zvědavci ho neustále pronásledují a vyptávají se, o čem film bude- (?) (to ale neví ani sám Guido) A aby toho nebylo málo, ještě rád pluje mezi realitou a snem a vzpomíná na dětství. Musím pochválit jak vizuální stránku, kameru, tak i režii Federica Felliniho. Úvodní část je dokonalá! ()
,,NEMÁM VÔBEC ČO POVEDAŤ, ALE AJ TAK TO POVIEM." __ ...povedal si Fellini, keď hľadal námet na ďalší film, ktorý by ho vyviedol z profesnej krízy a ako svoje dokonalé alter ego doň obsadil dvorného Marcella Mastroianniho. Som presvedčený o tom, že vo svojej dobe muselo ,,8 1/2" predstavovať veľký štúdijný materiál pre Juraja Jakubiska, ktorý mnohé z Felliniho prvkov neskôr uplatnil vo viacerých svojich filmoch. Tiež však súhlasím s tým, že dnes už ide o prežitý film, síce zručne nakrútený s pomerne zrozumiteľnými metaforami a pozoruhodnými kulisami (veža z lešenia), avšak napriek univerzálnosti jeho námetu zastaralý a zaujímavý skôr iba pre študentov filmovej vedy a iných zasvätených. ,,8 1/2" ma vôbec neoslovilo ako ,,Sladký život", už teraz si však trúfam napísať, že napriek priemernému hodnoteniu si ho niekedy predsa len ešte raz pozriem. ,,NIE JE TO ANI NÁMET NA AVANTGARDNÝ FILM, AJ KEĎ MÁ VŠETKY JEHO VADY." (2859. hodnotenie, 220. komentár k filmu) ()
2 ½ ()
Po formální stránce geniální. Řečeno za pomoci největšího klišé - Fellini kamerou maluje. Kontrasty černé a bílé, krásné kostýmy a extreriéry, snová atmosféra; co vteřina filmu, to obraz, který by mohl viset v galerii. Proto vlastně ani film nestačí za 139 minut nudit - scény se zajímavě přelévají jedna do druhé za pomoci asociací bez logické návaznosti a je potěšením to sledovat. Fellini míchá realitu, představy, sny a vzpomínky na dětství a nakonec to vše vytryskne do obrovského karnevalu. Problém mám ovšem s obsahovou stránkou, která mi nepřišla zdaleka tak zajímavá. Slavný a trochu nafoukaný rejža má špatné období - mizerné vztahy se ženami a tvůrčí krize, navíc krize středního věku.. Jenže si tak trochu říkám - a co já s tím? Je poznat, že film je do značné míry autobiografický, takže mi nějak nesedí, že mi autor předkládá dílo o tom, jak strašně složitě ono dílo vznikalo. Jako bych tento komentář napsal stylem ,,Vůbec nevím, co sem mám psát o filmu, co je tak dobře známý, ale vidíte? Nakonec přece jen něco píšu. No nic, uf, už to bude skoro hotové, ale byla to fuška, to vymyslet, to vám teda řeknu." Nicméně možná to časem pochopím. Až mi bude čtyřicet a přijdou všechny ty krize, pak bude 8 1/2 zřejmě první film, po kterém sáhnu. // To jsem napsal v roce 2013 ve svých dvaadvaceti letech, a filmu dal čtyři hvězdičky. Nakonec jsem nemusel čekat ani na krizi středního věku, stačily čtyři roky a jedna projekce v kině Aero a já měním na hodnocení absolutní. Když jsem ty obrazy viděl na velkém plátně, naprosto mě to dostalo. A řekl jsem si - autorská krize je přece téma jako jakékoli jiné. No ne? ()
Asi by mělo stát za menší komentář tak průměrné hodnocení filmu, který rozhodně není průměrný. Filmů od FF jsem moc neviděl (sladký život a amarcord). "Osmapůlka" je na rozdíl od nich plná chaosu a těžko vstřebatelných myšlenkových pochodů autora. Do Felliniho filmů se asi musí dospět a i když nejsem nijak výrazně komerční divák, tak ten film zatím plně docenit nedokážu. MM uhrančivý, CC okouzlující. ()
Šmarja pane! Takhle vám to řeknu. Ježto jsem člověk, který ve skutečném životě nesnáší neukončené záležitosti a nezodpovězené otázky, první půlku filmu jsem si masochisticky užíval. No a jakožto pseudoumělec, který ví, zač je toho tvůrčí krize, jsem si užíval i tu druhou polovinu. No a jako člověk, který se toho nad prázdnými (ne)symboly už něco napřemýšlel, bavil jsem se i u snových sekvencí. Jen jednu tu vadu to má, že můj zrak text číst nestíhá, aneb sláva ukecaným Italům a jejich zatracený rychlý řeči. ()
Po prvním shlédnutí jsem byl docela zaskočen a příliš nevěděl, jak se k tomuto snímku mám vlastně stavět. Fellini sledování nijak neusnadňuje a rozlišit, co jsou sny, co jsou představy, co jsou vzpomínky na dětství a co je vůbec realita, může být pro nepřipraveného diváka, poněkud fatální problém. Ovšem napodruhé, když už jsem věděl, do čeho jdu, mě čekal interesantní umělecký zážitek. Skutečně výborně zobrazená tvůrčí a osobní krize. Hlavní hrdina, Guido Anselmi, je slavný režisér, jehož producent mu důvěřuje a velkoryse produkuje jeho další film, ale Anselmi sám neví, co točit, o čem ten film vlastně bude. „Snažím se lidem říct něco důležitého, i když nemám co říct.“ Každý od něho chce další vytříbený film, Anselmi je však nejistý sám sebou a útočiště se snaží najít u žen. Avšak ani u manželky Luisy, ani u milenky Carly a ani u krásné herečky Claudie nenajade útěchu a svou ztracenou sebejistotu. Závěr znázorňující velkou tiskovou konferenci, na které je Ansalmi zaplavován otázkami novinářů za zvuků Wagnerovy Jízdy Valkýr je skutečným vrcholem tohoto geniálního filmového díla. ()
Neupírám filmu, že je dokonalejší, komplexnější a osobitější než všechny předchozí Felliniho díla, ale trvalo mi skoro polovinu stopáže než jsem pochopil režisérovo pojetí tohoto snímku, který je vlastně potenciálním filmem v hlavě hlavní postavy, tato koncepce je však geniální, i když pro občas špatně stravitelná. A navíc hlavní téma je pro mě zatím vzdálené. Naopak technické zpracování si zaslouží nejvyšší ocenění, hlavně snová atmosféra lázní působí neopakovatelným dojmem. Přesto však musím říct, že na mě silněji zapůsobil Sladký život. ()
Excelentni koncept o tvurci krizi umelce a analyza procesu behem ktereho ze sebe poti sve nove dilo, vyborny napad, neco takoveho jsem jeste nevidel a hlavne se momentalne nachazim v identicke pozici jako Fellini, sice na hudebnim poli, ale princip je stejny, takze o to vic me to zasahlo a diky tomu davam 4*. Skvela Claudia Cardinale jako potencialni muza a obzvlast posledni tretina se vam bohate odmeni, pokud se k ni vubec dostanete, cimz se dostavame k pomerne kritickemu negativu filmu - s vyjimkou zaverecne pulhodiny me to strasne nebavilo a divak pri sledovani trpi podobnym zpusobem jakym zrejme trpel reziser pri tvorbe. Takze shrnuto - dilo rozhodne zasadni a stoji za videni, ale pocitejte s tim, ze to nebude jednoducha a uz vubec ne zabavna cesta! 7/10 ()
Rozhodně jeden z nejvíce "sexy" filmů. Ať už mistrovskou režií, krásnou kamerou či hereckým obsazením. Naproti tomu ale disponuje řadou zdlouhavých pasáží, kterými kromě všudypřítomného sexappealu začíná místy prosakovat i natahovaná nuda. Jako celek to ale, i díky těm několika scénám, které tnou do živého, stále funguje. ()
Škoda, že jsem film nemohla hodnotit v r.1965, kdy jsem film viděla. Federico Fellini byl pojem a všechny filmy z jeho dílny byl zážitek na celý život. Jenže : když jsem si s nadšením koupila DVD "8 1/2" a následně zhlédla, tak jsem k tomu již nenalezla ten patřičný vztah. Charismatický Marcello MASTROIANNI se mi po těch letech nezdál vůbec tak vynikající a film sám o sobě mi připadal roztáhlý a nudný. To je příkladný obraz, jak se vkus s věkem mění. No nicméně 2 Oscary tomuto filmu nikdo neodpáře a uměleckým dílem let 60-70 tých film prostě zůstane. ()
S Fellinim - a obecně s celým italským filmem - jsem měl vždycky problém. Nedokážu strávit estetiku, tématiku a celkový nádech a temperament. Taky zde jsem to neměl lehké, naštěstí to ale zachránila uhrančivá kamera a hned několik scén - vlastně všechny snové sekvence : geniální úvod, rozhovor s excelencí v lázních, válka žen, závěrečná přehlídka (už víme, odkud krade Jakubisko a Brabec!). Takže to bude trochu dýchavičné čtyřhvězdí, ať nežeru. ()
Reklama