Režie:
Federico FelliniKamera:
Aldo TontiHudba:
Nino RotaHrají:
Giulietta Masina, François Périer, Dorian Gray, Amedeo Nazzari, Loretta Capitoli, Franco Fabrizi, Pina Gualandri, María Luisa Rolando, Christian Tassou (více)Obsahy(1)
Cabiriiny noci patří k nejvýznamnějším dílům Federica Felliniho, oscarového režiséra, scenáristy a matadora italské kinematografie. Snímek představuje poslední autorův příspěvek k neorealistickému hnutí a líčí několik epizod ze života římské prostitutky. Cabiria není již nejmladší, není ani hezká, ani příliš chytrá. Nepřestává však doufat, že se jí jednou podaří zanechat nenáviděného povolání a že začne žít novým životem. Dokonce je ještě schopna věřit v lásku. Avšak oba muži, v jejichž city bláhově doufá, jsou podvodníci, kteří usilují pouze o její nastřádané peníze. Cabiria je oloupena o vše, dokonce i o víru v člověka. Na rozdíl od předchozích filmů neponechává Fellini svou hrdinku chladně jejímu osudu. Cabiria si i přes hořké životní peripetie dokáže uchovat svůj někdy až dětsky naivní optimismus. V závěrečné scéně setkání se skupinou mladých lidí, která je vykládána jako klíč k celému filmu, jí Fellini dává novou naději… (Česká televize)
(více)Recenze (121)
Fellinimu neholduji, a proto se ke každému dalšímu filmu, který natočil, docela přemlouvám. Cabiriiny noci mě však mile překvapily. Naposledy jsem viděla 8 a půl a tohle bylo mnohem, ale mnohem lepší. Především tu byl příběh, který mě bavil. Silná, trochu humpolácká a diblíkovská, ale v jádru dobrá a hodná hlavní hrdinka, jež byla ještě lépe zahraná, prostě zaujme. Konečně jsem našla Felliniho snímek, který by pro mě nebyl odtažitý, zdlouhavý a nudný. Jsem spokojená a loučím se s ním s dobrým pocitem, dokonce s nutkáním pustit si něco dalšího z jeho rozsáhlé filmografie. ()
Nešťastný příběh Cabirie mě rozesmutnil a naplnil nadějí zároveň. Je pravda, že příběh je možná trochu banální, nepříjemné italské uřvanosti je tu taky dost, ale nad tím vším stojí výborná Giulietta Masina a její nádhernou kamerou snímané tragikomické eskapády. Nejvíc mě dostala scéna s hypnózou, kdy nebohá Cabirie stojí před plným publikem a prozrazuje svá přání, své touhy.. a je všem jenom pro smích. Fellini naštěstí nezneužívá takových scén k lacinému dojímání, Cabirie není žádná chudinka, se kterou všichni zametají, naopak. Je to silná žena, která ví co chce a je ochotná za to bojovat do rozervání těla. Jenom se jí to vždycky nějak vymkne a výsledky jsou politováníhodné. Myslím, že nikdo nikdy nenatočil lepší psychologický portrét jedné ženy. ()
Obsah včetně závěru: Cabiria je prostitutka šlapající na kraji Říma, nikdy však nespala pod mostem, jak říká, „no možná, jednou dvakrát“. Splácí vlastní domeček. Rozradostněná jde s milencem k vodě, ten ji tam hodí a ukradne jí kabelku. C. vytáhnou děcka. Jen těžko se smiřuje s tím, co se stalo. Se svou kamarádkou pokračuje v práci. Zajede na luxusní štaci. Tam ji zbalí populární herec. Kabaret, jeho dům, ale nakonec dá přednost své rozjívené milence. C. je na hypnotizérském představení, scénka s imaginární romantickou láskou, po představení o ní usiluje solidně vyhlížející muž. Nabídne jí sňatek. C. odjíždí do cizího města, poté co prodala dům, muž ji zavede k útesu a také ji okrade. Zhroucená C. se vrací, obtancovávaná mladými hudebníky. Z tragické zachmuřenosti se však na povrch její tváře nezadržitelně dere smířený úsměv. ()
Lehká holka Cabiria byla o srdce na dlani oloupena už tolikrát, že je s podivem, kolik křehkých nadějí a víry v lepší zítřky jí uvnitř zbylo. Tu radost ze života, fanfarónskou hrdost i důvěřivost podala Giulietta Masina tak odzbrojujícím způsobem, že je mi díky ní tento z Felliniho filmů asi nejbližší. Vystihuje tragikomičnost života, jeho nejpodlejší zákoutí i nečekaná, těžko čitelná požehnání - všechno je tu načrtnuté průzračně, jemně, ne s přehnanou krutostí. Při sledování té řady nešťastných hrdinčiných příhod mi přišlo na mysl, že právě takové příběhy k smrti rád vypráví saďour Trier - ovšem úplně opačným způsobem. Jeho verzi Cabiiriiných nocí bych asi ani vidět nemusela, to už raději třeba tu Tarantinovu. ()
Pred Juliou Roberts tu bola Giulietta Masina, najcharizmatickejšia a najokúzľujúca prostitútka v histórii kinematografie. Aj napriek tomu, že snímok pôsobí epizodicky, uchováva si jednu hlavnú líniu o hľadaní šťastia a lásky v živote. Poslaním je opäť heslo ,,že život je krásny,, aj keď sa javí skôr horkokyslo, ako sladko. ()
Galerie (31)
Zajímavosti (8)
- Giulietta Masina bola za stvárnenie Cabirie v roku 2006 zaradená magazínom Premiere na 21. miesto v ankete 100 najväčších hereckých výkonov všetkých čias. (Raccoon.city)
- Giulietta Masina se ve filmu Bílý šejk zaskvěla v malé roli římské prostitutky Cabirie, jež na Piazza di Campitelli utěšuje opuštěného novomanžela. Tato scéna podnítila Federika Felliniho k natočení dramatu Cabiriiny noci. Jméno titulní postavy si vypůjčil od hrdinky italského němého filmu Boj o světovládu (1914). (Letní filmová škola)
- Přípravy, natáčení i uvedení filmu se trefily do doby, kdy se v Itálii bouřlivě projednával zákon, který by umožnil uzavřít nevěstince. Kvůli tématu prostituce a údajnému znesvěcování věčného města bylo drama předem ocejchováno některými křesťanskodemokratickými politiky jako svatokrádežné. (Letní filmová škola)
Reklama