Režie:
Federico FelliniHudba:
Nino RotaHrají:
Anthony Quinn, Giulietta Masina, Richard Basehart, Marcella Rovere, Livia Venturini, Gustavo Giorgi, Yami Kamadeva, Anna Primula, Nazzareno Zamperla (více)Obsahy(1)
Hrdinami mýticky nadčasovej existenciálnej drámy sú hrubý kočovný cirkusový silák Zampano, jeho pomocnica Gelsomina a povrazolezec s hanlivou prezývkou Matto - Blázon. Zampano odkúpi od rodičov duševne obmedzené, pokorné a naivné dievča - Gelsomina s ním žije osamelým a zakríknutým životom na jarmokoch, pri táborení na pustých miestach a v krčmách. Gelsomina a Zampano boli pre Felliniho skôr zhmotnením duševných stavov, než postavami z reálneho života. Filozofujúci povrazolezec a Gelsominin priateľ Matto, ktorého citlivé porozumenie a vcítenie sa do jej duše sú pre ňu niečím neznámym, prezentuje myšlienky a poučky Sv. Františka z Assisi o pokore, spokojnosti, poníženosti a prostote ducha. Krajiny z CESTY, zvláštny svet drevených plotov, pustých pozemkov a lúk, popri ktorých tiahne Zampano s Gelsominou v predpotopnej motorke s vozíkom, sú odrazom vnútorného sveta protagonistov. Zampano na ceste surovo napadne Matta - Blázna, ktorý tu opravuje svoje auto a - zrejme nechtiac - ho zabije. Gelsomina upadne do tichého šialenstva, Zampano ju jedného dňa spiacu opustí. Keď o pár rokov neskôr narazí na stopu medzitým už mŕtvej Gelsominy, znenazdajky ho prepadne zúfalý pocit strateného života a vlastnej osamelosti. Fellini sa tu síce nezbavuje inscenačných princípov typických pre neorealizmus, no na rozdiel od neorealistických filmov kladie väčší dôraz na vnútorný svet než na vonkajší. V dobe vzniku film triumfoval po celom svete a Fellinimu a Masine priniesol veľkú slávu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (159)
Film ktory ma aj po rokoch čo povedat.Jeden z Feliniho vrcholov.Uchvatny filmovy zažitok ponuka priam až dokonale herestvô dvoch hlavnych predtavitelov a ak sa k tomu prida hudba Nina Rotu nie je o čom.10/10 ()
Výtečný film s mnoha filosofickými myšlenkami.Podobenstvý o netvoru,který se stává člověkem. ()
La Strada je nádherným filmem o lidskosti v posledních deseti minutách, kam celý snímek graduje hodinu a půl během různých epizodek, na které ústřední skvělá dvojice narazí. Arguably možná nejlepší neorealistický film vůbec. --- Nakonec jsem přehodnotil, je lehce pod Cabirií. ()
Kvalitní film to je, ale do nebes bych ho nevynášel... Zaujmou vynikající herecké výkony: jak Quinn tak Masina vymodelovali Felliniho duševní stavy do hmotné podoby a v podstatě strhávají na sebe veškerou pozornost. ()
Napíšem to takto, že film ma nezaujal dejom... ale Anthony Quinn a Giulietta Masina = veľký herecký koncert! Pokiaľ teda máte ochotu a silu absolútne ignorovať dejovú osnovu, tak sa budete kochať nádhernými pohyblivými obrázkami hercov a ich umenia. ()
Teda nie že by som si bol istý že som to pochopil, ale Felliniho peklo musí byť úplne príšerné. ()
jednoznacne jeho najlepsi film. ()
Federico Fellini, významný italský režisér a scénárista. Tento film vychází ještě z jeho rané doby. Konkrétně z roku 1954. V tomto období Fellini točil dramatická díla. Teprve po roce 1960 přišel s filmy jako Sladký život, 8 1/2 atd. V těchto filmech se zaobírá tím, jak on vnímá svět a co mu vadí. Tento film je ale také skvostný. Hraje zde jeho manželka Giulietta Masina postavu takzvaného svatého blázna. To je postava, která je prostá po duševní stránce, ale je zase nezkažená po morální. Byla prodána potulnému artistovi Zampanovi, který ji naučí pár triků. Jméno dívky je Gelsomina, která ho z počátku nemá ráda. Pokusí se dokonce o útěk, ale nepodaří se a je surově zbita. Připojí se k cirkus, kde poznají cikánského provazochodce Matta. Ten rád provokuje Zampana. Nakonec ale vysvětlí Gelsmině, že jí má Zampano opravdu rád. Gelsomina tedy zůstane u Zampana. Po nějaké době potkají znova tohoto provazochodce, ale tentokrát ho Zampano nechtěně zabije. Gelsomina se z toho zblázní. Zampano ji proto opustí. Když po 5 letech se setká se ženou, která ji ubytovala, zjistí že umřela v horečce a sama na pláži. Zampano se opije a skončí na pláži, kde pravděpodobně také zemře. Film je opravdu velmi napínavý a ani chvilku vás nebude nudit. ()
Atmosféra táhnoucí se celým filmem má určité skryté tajemství, které vytváří melancholie a pocit vnitřní viny, která stojí za tím, když dva zcela rozdílné lidi spojí navzájem osud, aniž by sami věděli, proč se tak stalo. Tato myšlenka se rozvíjí skrz celý film a produkuje velmi specifické obrazy, do kterých Fellini působivým stylem vkládá své myšlenky. Vyprávění je přizpůsobené lehkosti celého příběhu, je harmonickým způsobem založené na malých detailech, jejich jemných tónech a nepatrných okamžicích, které přirozeně zapadají do skromně primitivního příběhu, který je třeba přijmout i přes jeho zvláštní křehkost a umělost některých momentů. Felliniho filmařská báseň končí záměrně otevřeně, přesto podstata a tragédie vyznění věčně selhávajícího muže je i po tolika letech aktuální. ()
Neorealistický Fellini asi bohužel není můj oblíbený Fellini. Střet drsného přístupu k životu Zampana s optimistickou Gelsominou vystačí pouze na jednoduchý příběh, kterému chybí větší verzatilita. Konec je sice skutečně silný a Giulietta Masina dokázala ve své kariéře zahrát snad všechny typy postav, i tak ale La Strada nepatří k vrcholům italského neorealismu ani Felliniho tvorby. 7/10 ()
Silnici jsem viděl poprvé jako divadelní představení v Mahenově divadle v Brně. Natolik mě uchvátila, že jsem si našel v kině Art původní film a šel se podívat. Nevím, co bylo lepší, ale obojí byl velmi silný zážitek. ()
Skvělý casting, jednoduchý příběh, silný závěr: naplnila se vize Gesolminy, že každý má na světě svůj úkol. Ona zapříčinila, že Zampano poprvé v životě ... (ale na to se radši koukněte). ()
Silnice vyniká výbornými hereckými výkony obou hlavních hrdinů a skvělou hudbou Nino Roty. Felliniho filmy však na člověka působí postupně a je třeba je dobře chápat. Já si po shlédnutí pro hlubší analýzu přečtu část výborné knihy Zdenka Zaorala. Režisér je pro mě jedním z největších. Tento film není pro mě sice jeho top, ale 80% si zaslouží. 15.1.11. Pozn.: před pár lety jsem viděl divadelní zpracování Silnice v Mahenově divadle v Brně a je třeba říct, že Fellini se nedá napodobit - divadlo bylo nudné a prázdné (nutno dodat, že i film bez originální hudby je jen poloviční). ()
Je radno videti filmy velikanu ve Varech, neb vari jinak nez doma na zdi. Film neni jen dokonaly na svoji dobu. Remeslo tak zvladnute, ze narozdil od jinych filmu pre pametnikou, kde technicka zastaralost tolik rusi, zde diky mistrnne rezii ustoupi kamsi do pozadi, za skvely herce, kameru a pribeh.... Tomu sice nahrava hruza tehdejsi Italie a podtrhuje podstatu dramatu v pravem slova smyslu, a stejne jako u Sicovych filmu si rikame: v tomhle se snad ani nedalo zit.... ()
Nikoho nepotřebuju. Chci být sám. Říká hlavní hrdina a je sám s nešťastným pohledem k nebesům. Takové je finále tohoto parabolického příběhu, trochu pomalého, trochu nudného, trochu dojemného, ale vyprávějícího o tom podstatném. Jsem na tomhle světě omylem? Koli filmů si klade tuto otázku? ()
Slavné existenciální drama o každodenním životě dvojice potulných komediantů. Zampano, sobecký kejklíř-silák a jeho „koupená“ pomocnice Gelsomina (v nezapomenutelném „dětském“ podání Gulietty Masini) zažívají společné zblížení, odcizení a následnou smrt v poválečné Itálii. ()
Fellini bude vždy hvězdou filmové historie, minimalismu a emoční nabitosti. Guilietta Masina je absolutní hvězdou, roztomilá, nevinná, prostá, plná energie. Fascinující film. ()
Existenciální drama par excellence v uragánu Felliniho geniální a jedinečné imaginace. Gelsomina - kristovská postava (idiot). Ovšem pozor: Zampano není žádný satanáš, velký umělec nepracuje s černobílými schématy. Vrcholná závěrečná scéna. Že to dnešní omladina zkažená fast foodem současné pokleslé klipovité vizuální kultury dostatečně neocení (bude se nudit, protože je to p-o-m-a-l-ý), na tom nic nemění. ()
Reklama