Režie:
Henry KingScénář:
Casey RobinsonKamera:
Leon ShamroyHudba:
Bernard HerrmannHrají:
Gregory Peck, Susan Hayward, Ava Gardner, Hildegard Knef, Leo G. Carroll, Torin Thatcher, Marcel Dalio, Ivan Lebedeff, Bert Freed, Edward Colmans (více)Obsahy(1)
Dobrodružný snímek Henryho Kinga, který vychází z povídky Ernsta Hemingwaye. Hlavním hrdinou je spisovatel Harry Street (Gregory Peck), který je se svou ženou Helenou (Susan Hayward) v Africe pod Kilimandžárem a má těžkou infekci v noze. Ve chvílích kdy myslí, že nemoc nepřežije se ve svých vzpomínkách vrací k prožitému životu... (contrastic)
(více)Recenze (19)
S Hemingwayovou povídkou to má společného asi tolik jako vřes s jabloní - obojí jsou rostliny a film i povídka jsou příběhy. Toť v kostce vše. Je možné, že bych se na to měla v zájmu důkladného posouzení podívat ještě jednou. Je taktéž možné, že jsem onehdy byla v jakémsi sentimentálním rozpoložení a Sněhy se ukázaly být tou správnou tabulkou čokolády. Přesto se neubráním a hodnotím je velmi slušně. Zatímco předlohu jsem přečetla a zapomněla, na film, na němž Hemingway zatratil vše kromě Avy Gardnerové a hyeny, jsem ochotná podívat se kdykoli znovu. Někdy asi člověk potřebuje věřit, že všem válkám, ztrátám, nedorozuměním, zoufalství, nemocím a trpělivě čekajícím supům navzdory amor vincit omnia. ()
Reziser Henry King /Starec a more, Bravados/ natocil priserne nudny a hodne otravny film, kde Peck neskutocne prehraval, spolu s tymi zenskymi, hocijako fajne boli. Atmosfera sa nekona, dobrodruzne to nie, napinave uz vobec nie - no a tempo - tempo je kadejake len nie dobre : zabudnutiahodny sivy, sedivy priemer : 52 % ()
Těžkopádná červená knihovna, pojednávající o strastiplném životě těžce se probíjejícího spisovatele, který své nezdary léčí tu lovem zvířat v Africe, tu dovolenou na Riviéře, či na býčích zápasech ve Španělsku, a samozřejmě střídáním žen. Co kniha, to nová žena. Těžký to osud spisovatele. Už dávno mě film tak nenudil jako tenhle. Opravdové melodrama si představuji jinak. V rámci žánru za 2,5. ()
Umím si představit samostatnou studii pod názvem: Proč se Sněhy Kilimandžára nestaly úspěšným filmem? Kolegové mají pravdu, že Peck je tu pěkně otravný a film celkově zabředává příliš hluboko do patetistického marastu. Není ani napínavý, ani dobrodružný a už vůbec ne zajímavý, což se ostatně dá povědět i o všech Peckových hereckých kolegyních. To lepší ve filmu vyvěrá jen z námětu Hemingwaye, který prostě tyhle bolavé příběhy o osudových láskách uměl. O důvod víc, přečíst si knížku. ()
Dvě třetiny filmu jsou hollywoodsky idealizovaným průřezem hlavních motivů Hemingwayovy tvorby a života (život v Paříži - Pohyblivý svátek, hunting - Zelené pahorky africké, válka - Komu zvoní hrana, toreadoři) okořeněná osudovou láskou a "Frigid Liz". Peck svého útěkáře před životem hraje skvěle, Gardner je křehce ženská, Knef frivolní - solidní tři hvězdičky. Jenže poslední třetina je vyjádřením mýtu o ženě spasitelce, která svou láskou a péči dokáže oživit i zmrzlého leoparda. Najednou ani Peck neví, jak tu šílenost uhrát, film ztratí tempo i jakoukoliv spojitost s Hemingwayem. ()
Reklama