Obsahy(1)
Sedmým kruhem uzavírá režisér Árpád Sopsits trilogii sledující děti a dospívající generace mezi léty 1957 až 2007 (první dva snímky trilogie jsou Střelnice / Céllövölde, 1989, a Opuštěný / Torzók, 2001). Snímek, názvem odkazující k sedmému kruhu pekla z Dantovy Božské komedie, vypráví příběh party venkovských teenagerů, kteří po příchodu tajemného chlapce Sebestyéna začnou zkoušet, kam až lze zajít. Správnou cestu se snaží dětem ukázat kněz Gábor, který vytuší hrozící nebezpečí. Sopsits ve svém filmu zpochybňuje domnělou nevinnost dětí a zamýšlí se mimo jiné nad významem víry v Boha v dnešním světě. Režisér sám snímek charakterizoval jako„neuvěřitelně smutné proroctví a zprávu o stavu světa“. Zneklidňující filozofické drama překračující hranici reálna vzniklo na motivy dvou tragických událostí, k nimž v Maďarsku nedávno došlo. [44. MFFKV 2009] (oficiální text distributora)
(více)Recenze (15)
Pro mě vrchol MFFKV 09. ()
Chúdence decká tie sa museli teda do nepekne sklúčujúcich póz naordinovať. Príbeh má miestami až nečakane dobré dialógové výpovede a rozumne podané otázky nad ľudskou existenciu spojenou s kresťanstvom, všetko to pekne vrelo v ostrej výmene názorov a samotnej zmyselnosti okolo toho, tiež tá mystickosť okolo postavy Sebestyena má čosi do seba, občas tá surovosť, brutalita a rivalita je trošku sila až znechutenie nad filmom, k lepšiemu dojmu mi tam akosi chýbala lepšia kompaktnosť a zrozumiteľnosť deja, no proste ťažký film. /videl v kine: 40%/ (videl na festivale Art Film Fest 2010) ()
Přišlo mit strašně špatné! Film, který neví, zda být sociálním dramatem, kritikou doby, nebo satanským hororem, ani kdo je hlavní postavou filmu. Technicky mizerné, herecky nezvládnuté a nadužívání prolínaček na zabití. Na jednuhvězdu zvedám proto, že jsem ve varech viděl jeden ještě o chlup horší film... ()
Největší překvapení letošních Varů přišlo (a ne poprvé) z Maďarska. Film je inspirován skutečnou událostí - sebevraždou dvou dětí, na které autoři vystavěli příběh party teenagerů ze současného Maďarska, ke kterým se přidá tajemný chromý chlapec Sebestyán. Nikdo neví, co je zač a odkud se vzal. Začne s nimi hrát podivné hry, při kterých jde o život, a vést filozofické rozpravy o posmrtném životě a právu být pánem vlastní smrti. V jeho rukou ožívají mrtvá zvířata a ohledně jeho samého se nabízí dvojí výklad - je to Antikrist, nebo jen obyčejný kulhající chlapec s mírně úchylnými zájmy? Film je prodchnut tísnivou, až apokalyptickou atmosférou a všichni mladí herci jsou příslibem do budoucna. Ze závěrečné scény sebevraždy mrazí v zádech (nic neprozrazuji, je to známo od začátku filmu) ()
Mám takovou jednu skladbu pro smyčce, co jsem nazval Rozverný mnich. Určitou vizuální představu jsem měl o takovém rozverném mnichovi už dřív, ale až tenhle film mi ji díky jedné postavě pěkně vyplnil. Ona postava kněze mi přišla na filmu vůbec to nejzajímavější, jeho vnitřní boj a postupná ztráta víry vrcholící ve scéně s bažinou byla znepokojivá. Vrcholem snímku je však úžasně vyděračský závěr, to se jen tak nevidí. ()
Film, který neví čím je. Kostra se tváří jako vážné drama, ale prosvítá zde absurdní komedie nebo i žánrové odbočky typu western či horror. Ani vyprávění jako takové mi nedávalo pořádnou logiku. Tento paskvil bohužel nemůžu brát vážně. ()
Prvnich dvacet minut pusobi jako zjeveni, mistrovsky nacrtnuty pribeh s presahy do nekolika zanru, uz jsem zacinal mit pocit, ze se na scene objevil dalsi genialni Madar. S prichodem maximalne dementni postavy kneze se vse zacne zvrtavat a nasleduje sesup az po zaverecne titulky. ()
Dá se ještě v dnešní době věřit Bohu? ()
[Letní filmová škola 2011, Uherské Hradiště] Smutný príbeh o tom, ako veľmi sú mladé deti ovplyvniteľné. Najväčšiu vinu za ich činy vidím v náboženstve, kde im kňaz povie, čo všetko ovplyvňuje Boh a samozrejme "sprosté" deti chcú dokázať opak. Aj keď ide o dokázanie smrti. ()
LFŠ 2011: Asi jsem divná, ale mně to nevzalo vůbec. Žádné slzy, žádný šok, žádné hluboké uvědomění, prostě nic. ()
18. art film fest ()
Příběh vychází ze skutečné události - sebevraždy dvou mladých chlapců. Režisér se snaží svým filmem přijít na to, co je k sebevraždě dovedlo. Jaký měli důvod zabít se. Vše začíná náprosto normálním dětským příběhem a končí strhujícím dramatem. Do jejich života vstupuje chlapec Sebastyén, který ovlivní osudy všech. Dokáže neuvěřitelné věci a děti k němu vzhlížejí. Rozvrací jejich dogmatické vnímání světa - jejich církví vštípené chápání celého náboženství. Podle něj má každý právo nakládat se svým životem tak, jak sám chce. Děti zavrhují výklad kněze Gábora a ztotožňují se s mladým Sebastyénem. Rozbíhá se kolotoč dětských úvah, které jsou neuvěřitelně dospělé. Dochází k přehodnocování názorů na smrt, vraždu i vlastní život. Jeden z mých nejvýraznějších filmových zážitků na 44.ročníku MFFKV. ()
Oběšovací scéna je děsivá. ()
18.art film fest. To, že film je založený na skutočnej udalosti, mu iba pridáva na sile. Dôsledne spochybňuje nevinnosť detí a jeho hrdinovia ani zďaleka nie sú čierno-bieli. Svet je podľa neho pochmúrne miesto a Boh buď nikdy neexistoval alebo už zomrel. Úžasná scéna, keď otec Gábor tancuje pod krížom s Kristom, mi úplne vyrazila dych! ()
Film je možné brát jako takový vykřičník (především) pro rodiče, před kterým by mohla být věta ve smyslu "postarejte se o aktivní trávení času svých dětí" (nebo něco podobného). Aby neměly čas na blbosti (a myšlenky, které měly mladí hrdinové snímku). Z tohoto hlediska je to ok. Pokud jde ale o film samotný, tak mi nesedělo, jakým způsobem k onomu konci došlo. Chvíli jsme mohli vidět reálný příběh. Pak ovšem tento reálný příběh byl narušen nelogičností chování postav. A mezi tím prvky tajemna a možná i hororu + psychologického filmu. ()
Reklama