Režie:
Abel FerraraScénář:
Nicholas St. JohnKamera:
Bojan BazelliHudba:
Joe DeliaHrají:
Christopher Walken, David Caruso, Laurence Fishburne, Victor Argo, Wesley Snipes, Janet Julian, Giancarlo Esposito, Paul Calderon, Steve Buscemi (více)Obsahy(1)
Vlivný narkobaron Frank White (Christopher Walken) se vrací po letech z vězení, aby začal nový život. Ne snad, že by přestal obchodovat s drogami nebo se nelítostně zbavovat svých konkurentů, ale již déle nemůže sledovat upadající životní úroveň ve své čtvrti. Rozhodne se podporovat chudinu, chce investovat do nové nemocnice a ve finále proniknout do politických kruhů. Proti jeho aktivitám se však postaví skupina nekompromisních policajtů, kteří se nezdráhají překročit zákon. (J.Connor)
(více)Videa (1)
Recenze (44)
Naprostá herecká přirozenost (čti mistrovství) všech zůčastněných v kombinaci s nekompromisností a nekorektností dělá z tohohle filmu velmi solidní záležitost. Christopher Walken tam furt paří na hip hop a Laurence Fishburne je mírně řečeno maniakální. Navíc je tam i dost akce, která slouží jako odreagování od špinavého New Yorku. Líbilo se mi, že se kouknem do soukromí nejen Walkenově bandě ale i policajtům. Prostě filmová libůstka. ()
Ferrrara je rozporuplný režisér. Postavil svoju kariéru na rape and revenge, filmoch o drogách a rôznych druhoch expolitácie a minimálne v zámorí sa teší pomerne obstojnej fanúškovskej základni. Ibaže jeho filmy majú strašne kolísavú kvalitu. Raz sa mu napríklad podarí natočiť vynikajúce sci-fi (Lupiči tiel), ktoré aspoň čo do depresie prekoná aj originál (resp. prvú adaptáciu); inokedy sa doslova strápni umelecky mieneným pseudohororom, plným filozofujúcich upírov a feťákov (Závislosť; a tých artových pokusov bolo viac; 4:44 alebo Lovci mozgov.). A potom je tu ešte jeho najslávnejší Driller Killer, z ktorého som raz videl asi pätnásť minút - výsledok presne toho druhu amatérskej nadšenosti, čo nemám rád, čo ma takmer vždy sklame a ktorý som (vzhľadom nato, že nepotrebujem pozerať každý film istou veľmi úzkou diváckou skupinou označovaný za kult) automaticky vypol a zmazal. Byť to robím len zriedka. King of New York je tiež zvláštny film, ale v inom zmysle. Abel si odpustil svoje experimenty, no zároveň je jeho výtvor typickým čiernym koňom, oscilujúcim medzi žánrami a zabehnutými žánrovými postupmi. A dopredu hovorím, že melanchóliu talianských evergreenov (ani vlastne nič - ani vzdialene podobné akýmkoľvek Scorseseovským trademarkom), teda rozhodne nečakajte. V mafiánskych filmoch z pravidla existujú iba dva druhy réžijného prístupu a od nich sa odvíja aj spôsob narácie: Buď je klaďas policajt, alebo gangster. Ferrara sa snaží zostať niekde medzi. V jednej scéne nám ukazuje Laurenca Fishburna (vtedy ešte Larryho Fishburna), ako bez mihnutia oka postrieľa partiu konkurenčných priekupníkov, a v druhej už z drogových peňazí prispieva deťom "nech majú všetko čo potrebujú". Ikonizovanie Walkenovho "narkobarona" musí pripomenúť DePalmu a k tomu plus vidíme príbeh aj z druhej strany, zároveň s dôrazom na sympatie k postavám (takmer doslova ako v Chobotnici) ktoré po ňom idú (niekoľkominútová scéna zo svatby jedného z policajtov, neskôr končiaceho ale hodne nepríjemnou smrťou). A tie postavy sú horlivé, až to bolí. Až tak, ako keby niekto natočil Francúzsku spojku, rozprávanú z pohľadu Fernanda Reya. Ferrarov film za všetkými týmito klasikami (kvalitatívne) značne zaostáva, stále je tam ale niečo - akási béčková údernosť - niečo, čo jeho film robí akčnejším a unikajúcim realite a pritom tak cool, až to stojí zato. Rap, depresia, temnota prestupujúca každým záberom (v spojení s modrými filtrami), takmer absolútne eliminujúca denné svetlo. Konieckoncov svoj pôvod by sa pán režisér márne snažil zakryť. Niekto je zastrelený, ale jeho priestupok bol závažný, tak schytá pár guliek ešte jeho mŕtvola. A nahotinky tiež vidíme častejšie, než by si to príbeh žiadal. Vo výsledku je King of New York vydarený snímok, avšak - pre milovníkov mafiánskych opusov pravdepodobne príliš dekadentný. Možno preto ho u nás takmer nikto nepozná. Rovnako ako Malú Odessu. ()
První film od Ferrary a podle toho co jsem viděl si myslím, že nejde jen o rutinéra exploitationu (jeho domovský žánr), ale minimálně v tomhle filmu i o schopného režiséra (King Of New York je prý jeho nejambicióznější film), který dokáže budovat náladu scény a vést herce. Z hlavy si nepamatuju nějakou lepší Walkenovu roli, ale až ho uvidíte předvádět tanečky v rytmu hip-hopu a nebude vůbec směšný, ale kurevsky cool, tak pochopíte. Zatraceně stylová záležitost. P.S. Tenhle film obsahuje vůbec nejvíc rajcovní scénu v metru jakou jsem kdy viděl, no je fakt že jsem jich moc neviděl :) ()
V roce 1990 se svým příspěvkem do drug kingpin žánru hlasitě přihlásil i dokumentarista pokleslého New Yorku Abel Ferrara a mě se chce křičet "zapomeňte na Scarface", protože právě tohle je ono. Rýchlý "rise and fall" socialistického gangstera Franka Whita, který nejspíš patří mezi jedny z nejlepších rolí Christophera Walkena, zahalený v mírně abstratktním a značně nadopovaném hávu vám přísně usiluje o život a všem ho velice doporučuji. Ferrara zde nabízí svoje nejpřístupnější dílo, což ale neznamená, že řadě diváků u toho nezůstane přitažená smyčka kolem krku. Pokud někdo jen trochu pochybujete, podívejte se na casting tohodle filmu a budete mít jasno: Argo, Buscemi, Caruso, Fishburne, Esposito ... a samozřejmě absolutně disciplonovaný a přitom nespoutaný Walken. Must watch. ()
3/10 Prvni Ferrara - teda ne bourak Manuel ;]], ktereho mistni DB stejne igonruje - ale asi na dlouho posledni. Walken je sice dobry, ale to je tak asi vsechno, co se da vypichnout. Reziser vylozene nevi, co by se zajimavou latkou vyvedl a ostatni postavy jsou klisovite nepresvedcive - snad jen Fish se v tom placa jako ryba ve vode. Prepalena stopaz, samoucelne nic neresici sceny. Chtel jsem, aby se mi to libilo, ale nevyslo to. ()
Galerie (16)
Zajímavosti (12)
- Wesley Snipes žil počas natáčania vo svojom aute. (Real Tom Hardy)
- Když v jedné scén dojednává Joey Dalesio (Paul Calderon) v kině schůzku s čínskou mafií, na plátně se promítá film Upír Nosferatu z roku 1922. (Punisher)
- Legendární americký rapper Notorious B.I.G. občas používal v textech svůj pseudonym Frank White, právě podle postavy z filmu Král New Yorku. Stejně tak i německý rapper Fler. (Punisher)
Reklama