Režie:
Jason BuxtonScénář:
Jason BuxtonKamera:
Stéphanie Anne Weber BironHrají:
Connor Jessup, Alexia Fast, Michael Buie, Tanya Clarke, Alex Ozerov, Craig Arnold, Jeremy Akerman, Bill Carr, Rachael Whitzman, Chase Duffy, Kevin KincaidObsahy(1)
Problémový chlapec Sean Randall se snaží uchránit před svými spolužáky, a tak zveřejní na internetu výhrůžku smrtí. Brzy je zatčen a falešně obviněn ze strany médií a státních orgánů z plánování scénáře podobného masakru na škole Columbine (zemřelo zde dvanáct studentů a jeden učitel). Seanovou jedinou nadějí je překonat temný obraz a dokázat svou nevinu přítelkyni Deanně. Přichází ale na to, že nejhorší vězení jsou často ta, které si sami vytváříme. (Zlín Film Festival)
(více)Recenze (14)
Podle mého povedený film o předsudcích. stereotypech, šikaně. O povrchnosti lidí o tom, jak moc je pro nás jako pro společnost důležité vše jen navenek....Jak něco vypadá, co si někdo myslí, to jestli se "obrázek" shoduje se skutečností je(často) až druhořadé. Snímek se mi líbil, ale ke konci už byl pro mě těžko uvěřitelný- hlavně ten motiv s "drsným týpkem" z nápravného zařízení. Více souvislostí okolo hlavní dějové linky, by bylo fajn, stejně tak jako náhled do prožívání hlavního hrdiny. Neříkám, že plno jeho pocitů nešlo odhadnout, nebo vyvodit....ale divák je tady vážně "jen" divák a všechno pozoruje zvenku když to tak řeknu. Kdyby byly ve filmu víc ukázané emoce, myšlenky a vůbec prožívání hlavního hrdiny, dostalo by vše podle mě úplně jiné rozměry. Slabší tři hvězdičky.----"I want everyone to like me." "Everyone does like you." "They like the idea of me. They don't actually know me,"---- ()
Blackbird nie je síce úplne dokonalý film a má svoje slabé miesta, ale mne sa veľmi páčil. Je to príbeh o tom, že konanie rodičov často ovplyvní deti, že treba dávať pozor na to, čo vyslovíte nahlas, že sila sociálnych sietí je veľmi veľká, že mladí ľudia vedia byť zákerní, a tí ostatní neodpúšťajú ... ale predovšetkým je to film o Seanovi, ktorého Connor zahral výborne. ()
„CO TI SVĚT UDĚLAL?…“ /// Sean je jinej. A jako k „jinýmu“ se k němu okolí chová (teda až na tu holku…). A tak se chudák dostane do průseru (kam nemůže čert, nastrčí…). A celej svět je proti němu (nepřekvapivě – je to idiot, takže co…?). Dobrej příběh, kterej může někoho ponaučit. Třeba nevyzrálý mladíky, se kterejma lomcujou hormony. Nebo ty, kterejm svět sráží hlavu a voni si ji furt nasazujou. Prostě život, kterej bych teda zrovna já asi prožít nechtěl (i když je Deanna dobrá kočka). Film si na nic nehraje. Teda nehraje si na nic víc, než na film vo klukovi, kterej se motá v problému jak vítr v bedně a snad i díky tomu rychle dospěje. Můžete se ptát, jestli to bude stačit. Mně jo. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Tvrdím, že lidi co čtou Kafku, jsou nebezpeční. 2.) Často si říkám, že svět je hnusný místo. 3.) Thx za titule „Tammi66“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
V malom bezmennom kanadskom mestečku je 16-ročný Sean Randall (Connor Jessup) obvinený z toho, že na svojej strednej škole chcel zastreliť celý hokejový tím. Pod ťarchou dôkazov, ktoré síce vypovedajú veľa, ale skutočne hovoria málo, je Sean poslaný do väzenia pre mladistvých. Tam začína boj o slobodu a očistenie svojho mena. Celovečerný režijný debut Jasona Buxtona z roku 2012 sleduje tému, ktorá je najmä za "veľkou mlákou" stále veľmi citlivou. Hoci do roku 2012 už viacero filmov rôznej kvality o streľbe v škole vzniklo, väčšina z nich k téme pristupuje priamočiaro, pričom sa zameriava priamo na dôsledky fatálneho konania. Buxton vo svojom filme však nahliada na problém z perspektívy "čo by bolo, keby...?", resp. iba v domnienkach. A navyše, domnienky a hrozivé predstavy možnej masakry vštepuje len do hláv ľudom v uzatvorenej komunite v malom bezmennom kanadskom mestečku. O tom bližšie neskôr. Tento filmový kúsok v mnohých aspektoch možno označiť za zaujímavý, avšak nie vždy sa pod týmto slovíčkom skrýva chvála. Príbehová rovina je jasne vytýčená, bez zbytočných vedľajších odbočiek a postranných dejových línií, ktoré by ju mohli narúšať. Do svojho stredu umiestňuje dominantnú postavu, ktorú síce tvorcovia neskôr vykresľujú ako obeť, ale nemožno si už od začiatku nevšimnúť, ako keby sa ju sami snažili zakopať pod zemou pomocou skostnatených stereotypov a predsudkov. To je na jednu stranu výhrada voči tvorcom, ale divák má tak šancu nahliadnuť na postavu Seana a jeho vnútorný svet bližšie, pričom zisťuje, že tu platí staré známe "Nesúď knihu podľa obalu". To je neskôr to, na čo sa pri súdnom pojednávaní s jeho osobou zabúda (alebo chce zabudnúť). Týmto smerom je naopak potrebné tvorcov pochváliť, pretože veľmi dobre vykresľujú uzatvorenosť, strach z inakosti a malomeštiactvo komunity mestečka, ktoré v ľuďoch prebýva a prebúdza sa s každým ďalším "lovom na čarodejnice". Divák má postupne možnosť uvedomiť si, že to, čo je na tomto filme najdôležitejšie, nie je ani tak príbeh, ale postavy. Príbeh je skôr len akýmsi pozadím, dokreslením, osobných tragédií, v ktorých jednotlivé postavy žijú alebo žili. Pretože či už je to hlavná postava Seana, alebo ktorákoľvek z dominantných vedľajších postáv, všetkých ich spája pokrivený osud a isté osobné nešťastie. Ak pootvoríme filozofické okienko, film ako keby sa snažil povedať, že dôležité je hovoriť. Hovoriť o všetkom. A najmä o zlých veciach, pretože dusiť ich v sebe je to najhoršie, čo môže človek urobiť. Silne to reflektujú najmä scény z druhého Seanovho turnusu v nápravnom zariadení. Filmu tak v žiadnom prípade nemožno vyčítať bezmyšlienkovitý príbeh, ani zle napísané postavy. Od dokonalosti má však táto snímka relatívne ďaleko. Nielenže má so zreteľom na námet pomerne dlhú stopáž, ktorá na viacerých miestach v deji pôsobí ako hluché pásmo, ale aj vďaka hercom (bez urážky) oplýva akousi "béčkovou" aurou. A hoci film nič z toho výraznejším spôsobom nepochováva, rovnako ho vďaka tomu nemožno stavať na piedestál kinematografie. Vo vodách priemeru sa nachádza aj jeho technická časť. Blackbird je, ak už kvôli ničomu inému, tak aspoň kvôli zobrazeniu spoločenského konsenzu malomeštiackej komunity, filmom, ktorý ukazuje, ako ľahko dokáže celá spoločnosť odsúdiť jedného trochu iného človeka na základe minima ničnehovoriacich dôkazov (hoci film úplne nevysvetľuje, ako to Sean s tými zápiskami vlastne myslel). Sila príbehu je vybudovaná na sile jednotlivých charakterov, ktoré tvoria nielen mozaiku osudov, ale aj kvalitatívnu chrbtovú kosť, ktorá drží film pohromade. Priemerná jednohubka o spoločenskom odsúdení kvôli inakosti s množstvom priamych referencií na Pittsburgh Penguins a Sidneyho Crosbyho. () (méně) (více)
Podľa mňa veľmi kvalitný film, hoci to zobrazenie "polepšovne" mi prišlo trochu umelé a nerealistické. To však len mierne ubralo z celkového nadpriemerného dojmu. Pekne vykreslený vír, do ktorého sa Sean dostal vďaka jednej "nevinnej" poviedke, ktorú napísal ako protiútok na školskú šikanu. Trochu ma hnevala tá Deanna, že sa správala často alibisticky - a práve ona mohla Seana kedykoľvek zachrániť od toho, aby sa zmietal v tom kolotoči krivých obvinení a trápenia. Nuž, ale každý je predsa len vo vnútri egoista. ()
Reklama