Režie:
František FilipKamera:
Antonín HolubHudba:
Jiří SvobodaHrají:
Jiřina Bohdalová, Josef Somr, Petr Nárožný, Jiřina Jirásková, Václav Postránecký, Simona Postlerová, Václav Vydra nejml., Valérie ZawadskáObsahy(1)
Komedie režiséra Františka Filipa Jedna kočka za druhou je postavena na dominujícím hereckém výkonu Jiřiny Bohdalové. Po pět let se v Divadle na Vinohradech hrála hra Jiřího Hubače "Dům na nebesích", jež je předlohou tohoto filmového zpracování. Vděční divadelní diváci se rádi a hojně chodili dívat na představení s oblíbenou herečkou, pro niž byla role svérázné prodavačky Kláry přímo napsaná. Jakoby se rovnou počítalo s tím, že vyzrálé umění a osobní šarm hlavní představitelky dokáží překlenout slabiny nepříliš originální zápletky. Při realizaci divadelní inscenace se to skutečně podařilo a i představitelé ostatních rolí si dokázali vybudovat prostor pro vytvoření životných postav. Tvůrci filmové verze tedy dobře věděli, oč jde. V rekordně krátkém čase – sedmnácti natáčecích dnech – a s nízkým rozpočtem se pokusili vrátit k tradici české komedie, založené především na dobrých hereckých výkonech a filmařském řemesle. Režisér František Filip se zhostil svého úkolu s citem pro míru a vkus. Vyvaroval se násilných aktualizací textu, ponechal příběhu jeho komorní ráz i stylizaci dialogů, zdůraznil civilnost prostředí i uměřenost komediální nadsázky. (Česká televize)
(více)Recenze (66)
40% — Kdysi jsem v televizi viděl záznam divadelní hry Dům na nebesích (naživo se mi to bohužel nepoštěstilo), která byla hereckým koncertem Jiřiny Bohdalové. Když jsem zjistil, že film Jedna kočka za druhou je filmové ztvárnění stejného námětu, měl jsem velká očekávání. O to větší bylo zklamání z výsledku. Film je slabý, příběh se nějak rozpliznul, místo strhujícího představení takový odvar čtvrté cenové skupiny, podobný jako prostředí, ve kterém se hlavní hrdinka pohybovala. ()
Nikdy jsem na tento snímek nekoukal v kontextu doby, ve které vznikl a vždycky se mi líbil. Pokud divadelní představení (neviděl jsem) působilo jako komedie, tak filmová adaptace značně nabrala na vážnosti, což je vcelku obvyklý jev (Bůh masakru aj.). Nicméně nemám filmu zobrazujícím konflikt generací a maloměšťáctví ve své nejnižší formě prakticky co vytknout. Herci jsou velmi dobří, vtipné momenty se málokdy minou účinkem a příběh příjemně plyne a baví. 3-4* zaokrouhlené nahoru. ()
Nemůžu dost dobře komentovat, když se tolik nabízí srovnání s divadlením počinem, Dům na nebesích. Ten byl skvělý, tohle se mi zdálo dosti slabé.. jediné výrazné plus byla paní Jirásková, která byla přesvědčivější než paní Vostrčilová na divadle. A paní Bohdalová si samozřejmě držela svůj standart :) ()
V dnešní době je už moc přebohdalkováno, že už mě to pomale leze krkem. Tohle je ovšem pro Jiřinu Bohdalovou mega mega sólo a celej film s přehledem utáhne jen ona sama. Výborná je i Simona Postlerová v roli afektované Eriky. Film byl distribuován do kin a pamatuju si, že v 93. na něj vyšla recenze v Cinemě a tam to pěkně zplivali. Já jsem po delší době snímek shlédnul znovu a musím říct, že vůbec není špatný, právě naopak! Divadelní představení Jiřího Hubače "Dům na nebesích" jsem sice neviděl, ale tohle rozhodně žádný průser není. Koneckonců František Filip byl vždy zdatný filmový i televizní režisér a svoje kvality potvrzuje i zde. Tohle je vyloženě příběh ze života a vypravuje o všem, co život obnáší. Radost, starost, hořkost i smutek. Krásné motto, které zazní téměř v závěru je k zamyšlení... "Čím víc se známe, tím míň toho o sobě víme"....Jiří Hubač - znalec lidských srdcí. ()
"Čím dýl se známe, tím míň holt toho vo sobě víme." To říká Klára v podání Jiřiny Bohdalové na konci této tragikomedie. K zasmání toho mnoho není, možná jen opilecká epizodka Petra Nárožného. Klára je totiž "zgruntu hodná" ženská, což značí klasickou fúrii, s níž vydrží jen rodinní příslušníci (jelikož je Klára živí) a paní domácí(jelikož Kláru potřebuje). Klára je posedlá snem, že se jednou stane majitelkou vily, v níž žije. Tomu podřídí celý svůj život, je nepříjemná, zlá, ale "ona to tak nemyslí". Film možná nedrží úplně pohromadě jak by měl, ale vévodí mu výtečné výkony Bohdalové, Jiráskové, Somra, Nárožného a dalších. Bylo by škoda ho jen tak hodit přes palubu. 75% ()
Galerie (4)
Zajímavosti (7)
- Neherec Karel Bělohradský ztvárnil postavu taxikáře, kterým byl i v civilním životě. (M.B)
- Natáčelo se ve Frýdku-Místku a Velvarech. (M.B)
- Film je inspirován předlohou Jiřího Hubače. Hrál se také v divadle na Vinohradech pod názvem Dům na nebesích (premiéra 14.11.1980, derniéra 23.4.1987). (M.B)
Reklama