Obsahy(1)
Do štědrovečerní Prahy 60. let přivádí diváky malý chlapec Pavlík. Ztratil se svému otci a jelikož domů nijak nespěchá, potká mnoho zajímavých lidí i několik pohádkových postav. Text Ludvíka Aškenazyho upravil pro jeviště režisér Jan Borna, který pomocí dobových písniček, nápaditých masek a dekorací vytvořil revue tak trochu v semaforském stylu. Nezapomenutelný Pavel Tesař v hlavní úloze, konverzační i vizuální humor a živě hrané hity 60. let jsou jedny z důvodů, proč se hra stala evergreenem Divadla v Dlouhé. Představení a jeho aktéři posbírali několik ocenění a nominací. (Bohemák)
(více)Recenze (13)
Nej nej nej NEJúžasnější divadelní představení, které jsem kdy měla čest vidět. Již jsem ho navštívila 7x. Vždy před Vánoci. Prostě to k nim patří. Ty písničky, ten vtip, zpracování,.. vše hodnotím za pět, včetně milých uvaděček a šatnářek. Špica. Pavel Tesař v hlavní roli Pavlíka naprosto okouzlující, Neckářovy hitovky znějící v celé hře - brilantní! ()
V divadle možná dobrá zábava. Ale v televizi je to těžce nekoukatelné - proto jsem to ani nedokoukal. Písničky napasované jen tak pro efekt (a možná i pro prodloužení děje) a pro navození vánoční atmosféry, nudný děj a stísněné podmínky divadla. Snad jediný pozitivní fakt na tomto dílku je výkon hlavního herce. Nechápu, jak někdo na tohle může chodit opakovaně.... A také cílové publikum - děti to zřejmě nejsou (přestože v divadle během natáčení v publiku sedí). ()
Představení pro poněkud specifickou diváckou skupinu v záznamu, který ve stísněných prostorech divadla zápasí s pohledy kamer i samotnou divadelní i televizní režijní "koncepcí". Jako pelíškovští pohrobci tak představení táhnou nestárnoucí písničky, které se počátkem 90.let zdály být navždy zapadlé v propadlišti totality. ()
Divadelní představení, které se snaží napodobit divadla malých forem 60. let a podle mého se mu to i úspěšně daří. V době, kdy pro Semafor představuje věk jeho zakladatele zátěž, která ho tlačí dolů, je tohle sympatická připomínka éry, kdy divadla převzetím kabaretních prvků dostala mocný impuls a ožila. Z obsazení vyčnívá Pavel Tesař s jeho skvělým podáním slavných Neckářových melodií. Celkový dojem: 80 %. ()
Už nevím přesně, v kterém roce jsem v Dlouhé tento nádherný vánoční příběh viděl, ale dobře si pamatuji, že od té doby mě ještě před Vánoci nic nepohladilo tolik po duši jako tenkrát. Tam tu vánoční atmosféru nikdo nevytvářel, tam prostě byla. U obrazu, vychází-li skutečně z duše malíře, říká se, že je "čistou malbou", a já jsem měl přesně takový pocit z této vánoční povídky. Vivat! Ještě hodně dlouho! ()
Reklama